ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року 
м. Київ

справа №560/4599/24
адміністративне провадження № К/990/13564/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючий суддя - Стародуб О.П.,
судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М.
розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2025 (судді: Біла Л.М., Моніч Б.С., Гонтарук В.М.)
у справі № 560/4599/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,- 
ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, враховуючи заяву про часткову зміну позовних вимог та поновлення строку звернення до суду, просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо незарахування до стажу роботи на посаді судді періоду перебування на посаді стажера, половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі та періоду проходження строкової військової служби;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області зарахувати до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного грошового утримання період перебування на посаді стажера, половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі та період проходження строкової військової служби;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з моменту його призначення, а саме з 01.12.2020.
РІШЕННЯ СУДІВ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.08.2024 позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без зарахування до стажу, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження строкової військової служби з 11.05.1978 по 23.05.1980 та половину строку навчання в Харківському юридичному інституті з 01.09.1982 по 01.07.1986.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати позивачу до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження строкової військової служби з 11.05.1978 по 23.05.1980 та половину строку навчання в Харківському юридичному інституті з 01.09.1982 по 01.07.1986.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, враховуючи період проходження строкової військової служби з 11.05.1978 по 23.05.1980 та половину строку навчання в Харківському юридичному інституті з 01.09.1982 по 01.07.1986, починаючи з 29.09.2023 та з врахуванням виплачених сум.
Стягнуто на користь позивача судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач 23.09.2024 подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2024 апеляційну скаргу залишено без руху, в зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 КАС України, оскільки до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору. 
Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для усунення виявлених недоліків скарги.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.11.024 апеляційну скаргу повернуто відповідачу, в зв`язку з тим, що особою, яка її подала, не усунуто недоліків скарги. 
16.12.2024 відповідачем вдруге подано апеляційну скаргу.
Також відповідачем подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення. 
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення від 22.08.2024. 
Визнано неповажними причини пропуску Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області строку на апеляційне оскарження рішення від 22.08.2024. 
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишено без руху.
Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку або зазначення інших підстав для поновлення строку.
На виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху відповідач подав заяву, в якій просив визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити його. 
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2025 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.08.2024.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що клопотання апелянта не містить жодних нових доводів в підтвердження наявності поважних причин, які об`єктивно перешкоджали відповідачу вчасно подати апеляційну скаргу. 
Також суд виходив з того, що апелянтом в поданій заяві лише додатково процитовано норми КАС України та Конституції України, а також наведено практику Верховного Суду та Європейського суду з прав людини. 
Також суд виходив з того, що скаржником не зазначено обставин, які перешкоджали подати належним чином оформлену апеляційну скаргу вчасно, а тому наведені причини пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою не можуть бути визнані судом як поважні причини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення у цій справі.
ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ, ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
З ухваленим рішенням суду апеляційної інстанції не погодився відповідач, подав касаційну скаргу.
В обґрунтування касаційної скарги покликається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Зокрема, покликається на те, що, реалізуючи право на оскарження судового рішення, відповідачем вперше в межах строку на апеляційне оскарження подано апеляційну скаргу, яку було повернуто. 
Також покликається на те, що частиною 3 статті 295 КАС України встановлено єдиний випадок обов`язкової відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження - у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.
На думку скаржника, в усіх інших випадках, в тому числі в разі повернення апеляційної скарги, законодавець допускає можливість поновлення строку на апеляційне оскарження, тому висновок суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження у цій справі є помилковим та необґрунтованим. 
Також покликається на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області діяло швидко та без невиправданих зволікань.  
Просить ухвалу суду апеляційної інстанції від 27.02.2025 скасувати, ухвалити постанову, якою визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення та справу №560/4599/24 направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
Копія ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги та доданими до неї документами позивачем отримано 22.05.2025, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення,  однак останній не скористався правом подати відзиву на касаційну скаргу. 
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до частини 3 статті 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Верховний Суд неодноразово давав оцінку поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження при повторній подачі апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень. 
Так, у постанові від 03.11.2022 (справа № 560/15534/21) Верховний Суд дійшов висновку, що строк на апеляційне оскарження, передбачений статтею 295 КАС України, не зупиняється у зв`язку із залишенням без руху, поверненням апеляційної скарги, а також його відлік не підлягає обрахуванню від дати вручення копій ухвал про залишення без руху та повернення первинної апеляційної скарги. Вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових меж, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 17.05.2022 у справі №420/4212/20, звернення до суду в межах встановленого строку із апеляційною скаргою, яка була повернута судом у зв`язку з несплатою судового збору, та сплата судового збору суб`єктом владних повноважень у подальшому не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції за відсутності належного підтвердження вчинення таким суб`єктом дій, спрямованих на забезпечення апеляційного оскарження судового рішення.
Крім того Верховний Суд у постановах від 21.03.2024 у справі №200/16530/21 та від 10.12.2024 у справі №560/2929/24 зазначив, що невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, адже не є такою, що не залежить від волі особи, яка її подає, і не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено 22.08.2024, апеляційна скарга подана з пропуском строку апеляційного оскарження 16.12.2024, а наведені відповідачем підстави пропуску строку апеляційного оскарження є неповажними.
За таких обставин, суд апеляційної нестанційної інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо пропуску відповідачем строку апеляційного оскарження та прийняв рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження. 
Покликання відповідача в обґрунтування доводів касаційної скарги на те, що вперше апеляційну  скаргу було подано в межах процесуального строку, встановленого КАС України, та на те, що повторне звернення з касаційною скаргою відбулось без зайвих зволікань є безпідставним, оскільки повернення вперше поданої апеляційної скарги, у зв`язку з неналежним її оформленням, не зупиняє та не перериває строк на апеляційне оскарження і не дає права скаржнику у будь-який час після закінчення строку апеляційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно.
Передбачена законом можливість повторної подачі такої апеляційної скарги не звільняє особу, яка її подала, від обов`язку дотримання інших вимог процесуального законодавства, зокрема щодо строків апеляційного оскарження.
До того ж, своєчасне подання першої апеляційної скарги навпаки свідчить про відсутність протягом визначеного законом строку апеляційного оскарження обставин, які б перешкоджали позивачу своєчасно подати апеляційну скаргу.
Також безпідставним є покликання відповідача на введення в Україні воєнного стану, оскільки сам лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього державного органу.
Покликання відповідача на те, що на відміну від частини другої статті 299 КАС України пропуск строку апеляційного оскарження не є обов`язковою підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження і допускає можливість його поновлення також є безпідставним, оскільки судом апеляційної інстанції відмовлено у відкритті апеляційного провадження не за самим лише фактом пропуску строку апеляційного оскарження, а у зв`язку з тим, що наведені відповідачем підстави його пропуску не є поважними, що в силу приписів пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України є обов`язковою підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.
Подібних висновків у вирішенні аналогічного питання дійшов Верховний Суд у справі №140/3936/24 (постанова від 16.06.2025). 
Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанцій не допустив порушень норм процесуального права, суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення  суду апеляційної інстанцій - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2025 у справі № 560/4599/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
О.П. Стародуб

А.А. Єзеров 

В.М. Кравчук