УХВАЛА
 
18 червня 2025 року
м. Київ
 
справа № 759/10858/23
провадження № 61-10686св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Крата В. І., Краснощокова Є. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Закрите акціонерне товариство «Українська будівельна компанія»,
 
розглянув в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2024 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2023 року  ОСОБА_1 звернулась з позовом до Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» (далі - ЗАТ «Українська будівельна компанія») про захист прав споживачів, в якому просила стягнути на її користь з відповідача пеню в розмірі 959 540,13 грн.
 
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до ЗАТ «Українська будівельна компанія» про захист прав споживачів- задоволено частково. Стягнуто з ЗАТ «Українська будівельна компанія» на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 959540,13 грн. Стягнуто з ЗАТ «Українська будівельна компанія» на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
 
Додатковим рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року стягнуто з ЗАТ «Українська будівельна компанія» на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на правову/правничу допомогу адвоката в розмірі 9595401 грн.
 
ПостановоюКиївського апеляційного суду від 24 червня 2024 року апеляційну скаргу ЗАТ «Українська будівельна компанія», подану представником - адвокатом Лукомським П. В. - задоволено частково. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2023 року змінено, зменшивши розмір стягнутої зі ЗАТ «Українська будівельна компанія» на користь ОСОБА_1 пені в розмірі 959 540,13 грн до 412 951,28 грн. Додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2023 року змінено, зменшивши розмір стягнутих зі ЗАТ «Українська будівельна компанія» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу з 95 954,01 грн до 20 647,56 грн.
 
Ухвалюючи судове рішення суд апеляційної інстанції виходив з положень пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Карантин на території України встановлено з 12 березня 2020 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та станом на день звернення ОСОБА_1 з позовом до суду (11 червня 2023 року) строк дії карантину був чинним. Отже, дійшовши правильного висновку, що позивач звернулася до суду з позовом в межах визначених пунктом першим частини другої статті 258 ЦК України, місцевий суд помилково ототожнив «строк позовної давності» та «строк нарахування штрафних санкцій», який у випадку порушення цивільно-правових зобов`язань обмежений одним календарним роком. Таким чином, з ЗАТ «Українська будівельна компанія» на користь ОСОБА_1 належало стягнути пеню за період з 14 червня 2022 року по 14 червня 2023 року (день звернення до суду з позовом), тобто в межах календарного року, що передує дню звернення до суду з позовом. Проте, позивач у своєму позові визначив період стягнення пені до 04 червня 2023 року, а тому, період стягнення пені у даному випадку в межах позовних вимог слід вважати з 14 червня 2022 року до 04 червня 2023 року, що становить розмір 412 951,28 грн. 
 
У липні 2024 року  ОСОБА_1 через підсистему «Електронний Суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу, через представника ОСОБА_2, на постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2024 року, в якій просила постанову скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.
Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі № 759/10858/23, витребувано справу з суду першої інстанції.
 
В той же час ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів від 06 березня 2025 року Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду передав справу № 903/602/24 за касаційними скаргами КП «ЛПЕ» та ТОВ «Системний зв`язок» на рішення Господарського суду Волинської області від 17 вересня 2024 року та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19 листопада 2024 року в цій справі на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстави, передбаченої частиною третьою статті302 Господарського процесуального кодексу України.
 
Мотивуючи ухвалу про передачу справи, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вказав, що в цій справі предметом позову є стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих за період з 13 березня 2017 року по 01 квітня 2024 року. Суди попередніх інстанцій, ураховуючи розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, Закон України № 540-ІХ від 30 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-ІХ), дійшли висновку про обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення 3 % річних у розмірі 386 985,11 грн та інфляційних втрат у розмірі 1 620 292,16 грн, нарахованих з 02 квітня 2017 року по 01 квітня 2024 року.
 
Натомість Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 206/2984/23 вказав на те, що строки давності щодо вимог про стягнення сум за статтею 625 Цивільного кодексу України, які не спливли на момент набрання чинності Законом № 540-ІХ (02 квітня 2020 року), продовжуються на строк дії карантину. З огляду на заяву відповідача про застосування позовної давності стягнення сум за статтею 625 Цивільного кодексу України підлягає обмеженню строком давності, який обчислюється з урахуванням Закону № 540-ІХ. Отже, на момент набрання чинності цим Законом (02 квітня 2020 року) прострочені з 02 квітня 2017 року платежі перебувають у межах продовженої Законом № 540-ІХ позовної давності, що не врахували суди попередніх інстанцій.
 
В ухвалі від 06 березня 2025 року про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив про потребу відступу від наведеного правового висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду щодо застосування норм права стосовно можливості нарахування 3 % річних та інфляційних втрат не обмежуючись останніми 3 роками, які передували подачі позову.
 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 02 квітня 2025 року справу № 903/602/24 (провадження № 12-19гс25) прийнято та призначено до розгляду.
 
Правовідносини, спір з приводу яких вирішується у цій справі, є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду у справі № 759/10858/23.
 
У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. 
 
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.
 
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до розгляду Великою Палатою ВерховногоСудусправи № 903/602/24 (провадження № 12-19гс25).
 
Керуючись статтями 252, 253, 254, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Зупинити касаційне провадження у справі № 759/10858/23 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 903/602/24 (провадження № 12-19гс25).
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                       І. О. Дундар
 
Є. В. Краснощоков
 
                                                                                                В. І. Крат