УХВАЛА
01 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 2-10231/11
провадження № 61-8953ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,
розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» на постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 11 червня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 
на бездіяльність органу примусового виконання, зобов`язання вчинити дії, заінтересовані особи: відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс»,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаною скаргою заінтересовані особи: відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - ВПВР УЗПВР у Дніпропетровській області ПМУМЮ (м. Одеса)), товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» (далі - 
ТОВ «ФК «Централ Фінанс» ), в якій просила суд: 1) визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця ВПВР УЗПВР у Дніпропетровській області ПМУМЮ (м. Одеса) Дрижирук О. О. щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 39136577; 2) зобов`язати головного державного виконавця ВПВР УЗПВР у Дніпропетровській області ПМУМЮ (м. Одеса) Дрижирук О. О. винести постанову про закінчення виконавчого провадження 
№ 39136577, із відповідним скасуванням наслідків дій державного виконавця, 
а саме постанови про арешт майна та постанови про арешт коштів, 
винесені 27 листопада 2024 року головним державним виконавцем ВПВР УЗПВР 
у Дніпропетровській області ПМУМЮ (м. Одеса) Дрижирук О. О.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2025 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Скочко О. А., задоволено частково.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2025 року 
у частині відмови у визнанні незаконною бездіяльність головного державного виконавця ВПВР УЗПВР у Дніпропетровській області ПМУМЮ (м. Одеса) щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження скасовано, 
та у цій частині ухвалено нове судове рішення.
Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність органу примусового виконання задоволено частково.
Визнано незаконною бездіяльність головного державного виконавця ВПВР УЗПВР у Дніпропетровській області ПМУМЮ (м. Одеса) Дрижирук О. О. щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 39136577 з примусового виконання виконавчого листа № 2-10231/11, виданого 22 січня 2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська.
У іншій частині ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2025 року залишено без змін.
У липні 2025 року ТОВ «ФК «Централ Фінанс» із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2025 року, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати у частині визнання незаконною бездіяльності головного державного виконавця, у цій частині ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити. 
1. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів 
у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження 
(про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій 
статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставами касаційного оскарження судового рішення заявник, у змісті касаційної скарги, зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права 
та порушення норм процесуального права, а саме: 1) застосування судами норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду; 2) судами належним чином не досліджено зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження.
2. Також у липні 2025 року ТОВ «ФК «Централ Фінанс» із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із клопотанням про зупинення виконання оскаржуваної постанови Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2025 року, до закінчення її перегляду у касаційному порядку.
Вказує, що оскаржувана постанова апеляційного суду прямо впливає на зміст і правову оцінку обставин іншої активної справи, що розглядається і створює підстави для суперечливих судових рішень. Зазначає, що органами державної виконавчої служби неодноразово здійснювалися заходи примусового виконання з істотними порушеннями норм Закону України «Про виконавче провадження», будь-які дії, спрямовані на визнання виконавчого листа не дійсним порушать права стягувача.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
У пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» судам роз`яснено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Ураховуючи те, що заявником не наведено жодних обґрунтованих підстав, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення та не надано доказів на підтвердження заявленого клопотання, які б підтверджували реальну необхідність у такому зупиненні, клопотання задоволенню не підлягає.
Крім того, оскаржувана постанова апеляційного суду у справі не підлягає примусовому виконанню, а саме по собі оскарження судового рішення 
у касаційному порядку не свідчить про наявність підстав для зупинення виконання або дії останніх.
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 
на бездіяльність органу примусового виконання, зобов`язання вчинити дії, заінтересовані особи: відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс», за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» на постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 11 червня 2025 року.
Витребувати із Соборного районного суду м. Дніпра вищевказану цивільну справу (№ 2-10231/11 провадження № 4-с/201/20/2025).
У задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2024 року відмовити.
Роз`яснити іншим учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати чотирнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої 
статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                             Д. Д. Луспеник
                                                                                                                    Б. І. Гулько
                                                                                                                    Г. В. Коломієць