Справа № 159/3030/25 	Головуючий у 1 інстанції: Денисюк Т. В. 	
Провадження № 22-ц/802/951/25  	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
18 серпня 2025 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Шевчук Л. Я.,
суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на заочне рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі – ТзОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося в суд із зазначеним позовом, який обґрунтований тим, що 12 лютого 2024 року між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту credos.com.ua, як сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТзОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1347-9600, за умовами якого позичальник ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 11 500,00 грн строком на 300 днів до 07 грудня 2024 року зі сплатою 2,5 % в день.
Позичальник належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого станом на 04 квітня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 97 750,00 грн, з яких 11 500,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 86 250,00 грн заборгованість за процентами.
Позивач також зазначав, що ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» застосувало програму лояльності, частково списало відповідачу борг за нарахованими процентами на суму 40 250,00 грн.
Покликаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 57 500,00 грн, з яких 11 500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 46 000,00 грн -заборгованість за процентами.
Заочним рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2025 року у цій справі позов ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено частково.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1347-9600 від 12 лютого 2024 у розмірі 46 000 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 500 грн та заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 34 500 грн.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду в частині задоволення позову скасувати та ухвалити нове про стягнення з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 57 500,00 грн. 
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
Відповідно до статті 369 ЦПК України апеляційний суд розглянув цю справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Як передбачено частинами 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.  Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою ухвалення постанови у цій справі є 18 серпня 2025 року – дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскарженій частині залишити без змін з таких підстав.
Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, суд першої інстанції врахував, що кредитний договір був укладений після набрання чинності частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» (введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року), а тому максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.
За матеріалами справи судом встановлено, що 12 лютого 2024 року після верифікації за персональними даними ОСОБА_1 зареєстрував на сайті ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» особистий кабінет і, використовуючи електронний підпис у виді одноразового ідентифікатора С4235 ( НОМЕР_1 ), підтвердив обізнаність із правилами відкриття кредитної лінії та паспортом споживчого кредиту.
Того ж дня сторони в електронній формі уклали договір про відкриття кредитної лінії № 1347-9600 продукту «Credos» (а. с. 11-18).
Відповідно до пункту 2.2 договору кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором.
Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у пункті 4.1 цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (пункт 4.6 договору).
Базовий період складає 14 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду. Період останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору (пункт 4.8 договору).
Сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше визначених графіком платежів (який є додатком 3 до договору) дат, які є останніми днями відповідних базових періодів (пункт 4.9 договору).
За умовами укладеного договору кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 11 500 грн (пункт 4.1 договору) строком на 300 днів до 07 грудня 2024 року (пункт 4.12 договору) на умовах сплати стандартної процентної ставки 2,50 % за день користування кредитом (пункт 4.10 договору), денна процентна ставка на дату укладення цього договору - 2,50 % (пункт 4.15 договору).
Позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо така неустойка буде нарахована кредитодавцем) в останній календарний день строку кредитування, вказаного у пункті 4.12 цього договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у правилах. Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця (пункт 5.1 договору).
Кредитний договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора С4235, який надіслано на номер мобільного телефону відповідача.
Паспорт споживчого кредиту підписаний ОСОБА_1 електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора А4235 (а. с. 27, 28).
Судом також встановлено, що кредитодавець підтвердив перерахування позичальнику 12 лютого 2024 року кредитних коштів у розмірі 11 500 грн через платіжну систему LiqPay платіж № 2425352221 на вказаний відповідачем платіжний засіб НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» (а. с. 33).
Відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконував взяті на себе зобов?язання за договором про надання кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість за договором.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором № 1347-9600 від 12 лютого 2024 року станом на 04 квітня 2025 року загальна сума заборгованості складає 97 750 грн, з яких 11 550 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 86 250 грн – заборгованість за процентами. Позивачем проценти за користування коштами нараховані за 300 днів в межах обумовленого строку кредитування з 12 лютого 2024 року по 07 грудня 2024 року за ставкою 2,50 %. Відповідач платежів на повернення кредиту не здійснював (а. с. 34-36).
Згідно зі статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони (стаття 207 ЦК України).
За положеннями статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Особливості укладення кредитного договору в електронній формі визначені Законом України «Про електронну комерцію» ( далі – Закон).
Відповідно до статті 3 Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.  
Відповідно до статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
У своїй постанові від 07 квітня 2021 у справі № 623/2936/19 Верховний Суд зробив висновок про правомірність використання при укладенні електронного договору електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору ( частина 1-4 статті 1056-1 ЦК України).
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
При цьому судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував свої зобов?язання за кредитним договором, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за укладеним кредитним договором.
Врахувавши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача в користь позивача заборгованість по кредиту.
Разом з тим колегія суддів погоджується з висновками суду про часткове задоволення позову з огляду на таке.
Кредитодавець ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» у своїй позовній заяві просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 у свою користь, крім тіла кредиту у розмірі 11 500,00 грн, відсотки за користування кредитом у розмірі 46 000,00 грн.
Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року. Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Враховуючи, що самим Законом України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набрав чинності 24 грудня 2023 року, а кредитний договір було укладено 12 лютого 2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, тому нарахування процентної ставки слід розраховувати у відповідності до чинного законодавства у розмірі 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення закону застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень закону. Частиною другою розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
У справі, що переглядається, кредитний договір між позивачем і відповідачем був укладений 12 лютого 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Таким чином, умови договору щодо встановлення денної процентної ставки вище 1 % є нікчемними в силу положень частини 5 статті 8 та частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про здійснення перерахунку процентів, які підлягають стягненню з відповідача за ставкою 1 % в день, що складає 34 500 грн (11 500 х 1 % = 115 грн х 300 = 34 500 грн).
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ТзОВ «Укр Кредит Фінанс».
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність рішення суду першої інстанції.
На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» залишити без задоволення.
Заочне рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2025 року у цій справі в оскарженій частині залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді