ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 червня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/5347/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Юрко І.В., суддів:  Білак С.В., Чабаненко С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дзісь Андрія Романовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року в адміністративній справі №340/5347/24 (головуючий суддя першої інстанції - Черниш О.А.) за позовом    ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про  визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

                В С Т А Н О В И В :
Позивач 13.08.2025 року звернулась через представника до Кіровоградського окружного адміністративного суду з  позовом  до  ГУ ПФУ в Кіровоградській області, в якому просила:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо не проведення індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017-2019 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, з 01.03.2021 року у розмірі 1,11, з 01.03.2022 року у розмірі 1,14, з 01.03.2023 року у розмірі 1,197 та з 01.03.2024 у розмірі 1,0796;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснити індексацію та перерахунок її пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017-2019 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з 01.03.2021 року у розмірі 1,11, з 01.03.2022 року у розмірі 1,14, з 01.01.2023 року у розмірі 1,197 та з 01.03.2024 у розмірі 1,0796.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії за період з 01.03.2021 по 12.02.2024 залишено без розгляду.
Вказана ухвала позивачем в апеляційному порядку не оскаржена.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року  адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо незастосування при проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 належного показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 13.02.2024 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 з метою її індексації відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» – із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховувався для обчислення пенсії при її призначенні, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 01.03.2024 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 з метою її індексації відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» – із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховувався для обчислення пенсії при її призначенні, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішенням суду першої інстанції у задоволенні позову відмовлено повністю, з чим позивач не погоджується з огляду на те, що положеннями Закону №1058 та Порядку №124 прямо передбачено, що пенсії підлягають індексації кожного року з 01 березня. Посилаючись на правову позицію Верховного Суду, скаржник зазначає, що відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії позивача застосовуючи коефіцієнти збільшення за 2021-2024 роки, тобто 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, а тому висновок суду першої інстанції в цій частині є необґрунтованим.
Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
У період з 11.03.2025 року по 20.03.20205 року суддя-доповідач Юрко І.В.  перебувала  на  лікарняному. У  період з 26.05.2025 року по 09.06.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. та  суддя-член колегії Білак С.В. перебували у відпустці. У період з 26.05.2025 року по 13.06.2025 року суддя-член колегії Чабаненко С.В. перебувала у відпустці.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне. 
            Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває  на  обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області  та  отримує пенсію за віком  з 27.05.2020 року на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Основний розмір пенсії, визначений відповідно до частини 1 статті 27 цього Закону, склав 2620,68 грн. ((7763,17 грн. х 0,84220) х 0,40083), де: 7763,17 грн.  середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2017 - 2019 роки; 0,84220 – індивідуальний коефіцієнт заробітку; 0,40083 – коефіцієнт страхового стажу.
Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати та набула додатковий страховий стаж, що відповідачем не заперечується.
З 01.07.2021 року ГУ ПФУ в Кіровоградській області відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №127 від 22.02.2021 року «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» встановило позивачу щомісячну доплату до пенсії в розмірі 100 грн..
З 01.03.2022 року ГУ ПФУ в Кіровоградській області відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» встановило позивачу щомісячну доплату до пенсії в розмірі 135 грн..
З 01.03.2023 року ГУ ПФУ в Кіровоградській області відповідно до пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» встановило позивачу щомісячну доплату до пенсії в розмірі 100 грн..
З 01.03.2024 року ГУ ПФУ в Кіровоградській області відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №185 від 24.02.2024 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» проіндексувало пенсію позивача, збільшивши її основний розмір, та встановило щомісячну доплату до пенсії в розмірі 100 грн.
16.04.2024 року позивач звернулася до відповідача із заявою  якою просила провести індексацію її пенсії відповідно до вказаних постанов Кабінету Міністрів України.
Листом від 03.05.2024 року відповідач повідомив, що перерахунки пенсії ОСОБА_1 з метою індексації у 2021 - 2024 роках проведені відповідно до норм чинного законодавства (а.с.13зв-15).
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо непроведення перерахунку  її пенсії з урахуванням коефіцієнтів збільшення за 2021-2024, позивач оскаржила такі дії до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з посиланням на позицію Верховного Суду у подібних правовідносинах, дійшов висновку, що відповідач, здійснюючи перерахунок пенсії позивача відповідно до частини 2 статті 42 Закону №1058-IV, порушив механізм індексації пенсій, оскільки не застосував належний показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивачки при її призначенні.
Разом з тим, суд зазначив, що позовні вимоги за період з 01.03.2021 року по 12.02.2024 року залишено без розгляду, а починаючи з 13.02.2024 року (в межах шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом), пенсія позивача підлягає індексації відповідно до постанов КМУ №168 та №185 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати, який враховувався для обчислення пенсії при її призначенні у 2020 році, на відповідні коефіцієнти, які застосовуються кумулятивно починаючи з 2021 року (1,11 – з 01.03.2021 року, 1,14 – з 01.03.2022 року, 1,197 – з 01.03.2023 року, 1,0796 - з 01.03.2024 року).

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірними питаннями у даних правовідносинах є наявність підстав для перерахунку пенсії у зв`язку з  щорічною індексацією пенсій, які призначені у 2020-2023 роках та визначення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, який необхідно застосовувати при проведенні перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - показник станом на 01 жовтня 2017 року, послідовно збільшений на відповідні коефіцієнти у 2019-2023 роках, чи той показник, який використовувався при обчислені розміру пенсії при її призначені.
Верховний Суд у постанові від 13.01.2025 року по справі №160/28752/23 у подібних правовідносинах вказав, що положення Порядку №124 не узгоджуються із приписами частини 2 статті 42 Закону №1058-IV, оскільки по-різному визначають показник, який збільшується на відповідні коефіцієнти:
- показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (за приписами Закону №1058-IV);
- показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії станом на 01.10.2017 року (за приписами Порядку №124).
Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, застосування при проведенні індексації пенсій починаючи з 2020 року відповідно до частини 2 статті 42 Закону №1058-IV положень пункту 5 Порядку №124 є протиправним.
Таким чином, при проведенні перерахунку пенсій, призначених у 2020-2023 роках згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з щорічною індексацією, збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, як це передбачено частиною другою статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Застосуванню також підлягають відповідні постанови Кабінету Міністрів України «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» від 22 лютого 2021 року №127,  «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16 лютого 2022 року  №118, «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року №168, «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 23 лютого 2024 року №185.
Порядок №124 підлягає застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 13.01.2025 року у справі № 160/28752/23, від 27.01.2025 року у справі №200/422/24, від 27.01.2025 року             у справі №620/7211/24, від 28.01.2025 року у справі №400/4663/24. 
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Враховуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що відповідач, здійснюючи перерахунок пенсії позивачу відповідно до частини 2 статті 42 Закону №1058-IV, порушив механізм індексації пенсій, оскільки не застосував належний показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача при її призначенні.
Також колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції стосовно того, що позивач пропустила строк звернення до суду з позовними вимогами за період з 01.03.2021 року по 12.02.2024 року, а тому вказані вимоги належить залишити без розгляду, що і було зроблено судом першої інстанції в ухвалі від 06.02.2025 року, яка позивачем в апеляційному порядку не оскаржена.
Однак, в мотивувальній частині рішення суду, суд першої інстанції дійшов висновку, що  права позивача, порушені протиправною бездіяльністю відповідача, мають бути відновлені шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунки її пенсії з метою індексації відповідно до постанов КМУ №168 та №185, застосувавши належний показник середньої заробітної плати, який враховувався для обчислення пенсії при її призначенні, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком, починаючи з 13.02.2024 року. При перерахунках слід врахувати усі коефіцієнти збільшення, які застосовуються кумулятивно з 2021 року (1,11 – з 01.03.2021 року, 1,14 – з 01.03.2022 року, 1,197 – з 01.03.2023 року, 1,0796 - з 01.03.2024 року).
Разом з тим, як було зазначено вище, Верховний Суд дійшов висновку, що при проведенні перерахунку пенсій, призначених у 2020-2023 роках згідно з Законом №1058, у зв`язку з щорічною індексацією, застосуванню також підлягають відповідні постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 року №127,  від 16 лютого 2022 року  №118, від 24 лютого 2023 року №168, від 23 лютого 2024 року №185.
          Відтак, колегія суддів вважає, що права позивача мають бути поновлені шляхом зобов`язання пенсійного органу з 13.02.2024 року здійснити ОСОБА_1 індексацію пенсії з урахуванням всіх коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,11, 1,14, 1,197 та у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії  з 13.02.2024 року, а з 01.03.2024 року відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням індексації (коефіцієнта збільшення) у розмірі 1,0796 відповідно до постанови КМУ №185.
Посилання представника позивача в апеляційній скарзі на те, що рішенням суду першої інстанції в задоволенні позову відмовлено є безпідставними, оскільки рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року  адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.  
Враховуючи викладені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановлені рішення допустив  порушення норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для  скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову та апеляційної скарги підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача, пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Оскільки дана справа судом першої інстанції визнана незначною, розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Дзісь Андрія Романовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року в адміністративній справі №340/5347/24 задовольнити частково.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року в адміністративній справі №340/5347/24 скасувати та  прийняти нове рішення.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо незастосування при проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 належного показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 20632802) здійснити з 13 лютого 2024 року індексацію пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,11, 1,14, 1,197 та у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 13 лютого 2024 року з  урахуванням  фактично  виплачених  сум.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 20632802) здійснити з 01 березня 2024 року індексацію пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,0796 та у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 01 березня 2024 року з  урахуванням  фактично  виплачених  сум.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку, у  випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті  328  КАС  України.   

Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко