ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 602/266/25	Головуючий у 1-й інстанції Наумчук В.А. 	
Провадження № 33/817/269/25 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.5 ст.126 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю:
-        особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 
-        захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Карапетяна Е.Т.

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Карапетяна Е.Т. на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Як визнав суд, ОСОБА_1 , 18 березня 2025 року о 09 год. 22 хв. у м. Ланівці, вул. Волинська, 19, Кременецького району, повторно протягом року, керував автомобілем “ВАЗ 2101”, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

       В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Карапетян Е.Т. вважає постанову незаконною, оскільки остання постановлена за відсутності належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а також з грубим порушенням його права та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.
       В обґрунтування своїх доводів зазначає, що водій автомобіля “ВАЗ 2101”, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 був зупинений безпідставно поліцейськими, тому і протокол про адміністративне правопорушення складений відносно нього за ч.5 ст.126 КУпАП є недопустимим доказом.
       До апеляційної скарги стороною захисту долучено рішення Лановецького районного суду від 12 травня 2025 року, яким скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18 березня 2025 р., згідно якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП.
       Вважає постанову серії ЕНА № 3845077 від 12 січня 2055 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП неправомірною, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.
       Стверджує, що ОСОБА_1 не керував вказаним транспортним засобом у той день і в тому місці 12 січня 2025 р., йому не вручили копію вказаної постанови і до спірної постанови не долучено жодного доказу, який підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом “ВАЗ 2101”, д.н.з. НОМЕР_1 о 18 год. 18 хв. в смт. Ямпіль по вулиці Центральній.
       Зазначає, що працівниками поліції будь-якого доказу щодо позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом не було надано чи долучено до матеріалів справи і його дослідження судом не здійснювалося, а тому, на думку апелянта, не відомо на підставі яких доказів суд дійшов висновку про позбавлення ОСОБА_1 . Права керування зазначеним транспортним засобом.        
       Вказує, що ОСОБА_1 не був обізнаний про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП і це свідчить про відсутність суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП.
       Зазначає, що ОСОБА_1 18 березня 2025 р. о 09 год. 22 хв. транспортним засобом не керував, оскільки за кермом транспортного засобу “ВАЗ 2101”, д.н.з.  НОМЕР_1 , була його дружина - ОСОБА_2 .
       Вважає, що слід критично оцінити як доказ, долучений поліцейськими до справи аудіовізуальний диск з двома відеофайлами подій, які мали місце 18 березня 2025 року та на якому зафіксовано транспортний засіб“ВАЗ 2101”, д.н.з.  НОМЕР_2 ? НОМЕР_3 , що стоїть в нерухомому стані біля брами подвір`я за адресою АДРЕСА_1 .
       Просить скасувати постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2025 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.5 ст.126 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

       Заслухавши, особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника — адвоката Карапетяна Е.Т., які підтримали подану захисником апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просять скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
       Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
       Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №274603 від 18 березня 2025 року, ОСОБА_1 , 18 березня 2025 року о 09 год. 22 хв. у м. Ланівці, вул. Волинська, 19, Кременецького району, повторно протягом року, керував автомобілем “ВАЗ 2101”, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким транспортним засобом.
       В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. 
       Протокол підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень та заперечень, що також підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
       Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.
       Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.
       Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
       Судом першої інстанції правильно встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:
       - протоколом про адміністративне правопорушення від 18.03.2025 серії ЕПР1 № 274603 (а.с.1);
       - рапортом інспектора СРПП ВП №1 (м.Ланівці) Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ст. лейтенанта поліції Ю.Шмагальського від 18.03.2025 (а.с. 2);
       - копією електронного рапорта чергового ВП №1 (м. Ланівці) Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Штука М.П. від 18.03.2025 р. (а.с. 3);
       - копією постанови серії ЕНА №4294777 від 18.03.2025 р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП (а.с. 4);
       - копією постанови серії ЕНА № 3845077 від 12.01.2025, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, з якої убачається, що ОСОБА_1 12.01.2025 керував автомобілем ВАЗ, р.н НОМЕР_1 у селищі Ямпіль на вулиці Центральній, не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії(а.с. 5);
       - відеозаписами з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора зі службового автомобіля поліцейського, що містяться на диску (а.с. 6).

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП є відеозаписи з нагрудних камер працівників патрульної поліції та відеореєстратора.
       Так, як правильно встановлено місцевим судом, відеозаписом з відеореєстратора зі службового автомобіля поліцейського (файл «Карпюк»), що міститься на диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, убачається, що: патрульний автомобіль повертає на вул. Волинську у м. Ланівці; попереду нього по вулиці рухається автомобіль марки ВАЗ 2101, р.н. НОМЕР_1 (дата та час на відео - 18.03.2025, 09:22:35 – 09:22:43); автомобіль марки ВАЗ 2101, р.н. НОМЕР_1 , зупиняється біля лівого краю проїзної частини (дата та час на відео - 18.03.2025, 09:22:43); до автомобіля, який щойно зупинився, під`їжджає службовий автомобіль поліцейського та зупиняється за ним (дата та час на відео - 18.03.2025, 09:22:49); з водійського місця автомобіля марки ВАЗ 2101, р.н. НОМЕР_1 , виходить чоловік (дата та час на відео - 18.03.2025, 09:22:56), до нього підходять поліцейські.
        В подальшому, з нагрудної відеокамери працівника поліції (файл «export-gr1ar») вбачається, що: після зупинки транспортного засобу поліцейський підійшов до автомобіля марки ВАЗ 2101, р.н. НОМЕР_1 , біля якого стоїть ОСОБА_1 , який є тим самим чоловіком, що перебував на водійському сидінні, та який вийшов з автомобіля, як зображено на вказаному вище відеозаписі з відео-реєстратора зі службового автомобіля поліцейського; під час спілкування з поліцейським ОСОБА_1 повідомляє, що не має прав (дата та час на відео 18.03.2025, 09:23:23); на запитання поліцейського: «Чому Ви їздите, якщо не маєте посвідчення?» ОСОБА_1 пояснює, що два рази був у Кременці і не може здати на посвідчення водія (дата та час на відео 18.03.2025, 09:23:27 – 09:23:46); поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про те, що він вчинив два адміністративне правопорушення, які полягають у не користуванні під час руху ременем безпеки та у повторному керуванні транспортним засобом, не маючи права керування, на що ОСОБА_1 відповідає «я знаю» (дата та час на відео 18.03.2025, 09:24:50 - 09:25:00); ОСОБА_1 запитує поліцейського чи може він доїхати додому, у контексті того чи можна йому сісти за кермо автомобіля і продовжити рух (дата та час на відео 18.03.2025, 09:32:13); також ОСОБА_1 розповідає про обставини зупинки поліцейськими транспортного засобу, яким він керував у Ямполі у січні ц.р. та накладення на нього штрафу у розмірі 3400 грн (дата та час на відео 18.03.2025, 09:45:50 – 09:46:25).

       Таким чином, твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються переглянутими відеозаписами із нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора, а також іншими доказами, наявними в матеріалах справи.
       Такі доводи сторони захисту були предметом детального дослідження суду першої інстанції і отримали належну правову оцінку з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
       Зокрема, із матеріалів відеофіксації вбачається, що після зупинки транспортного засобу поліцейський підійшов до автомобіля марки ВАЗ 2101, р.н. НОМЕР_1 , біля якого стоїть ОСОБА_1 , який є тим самим чоловіком, що перебував на водійському сидінні, та який вийшов з автомобіля, як зображено на відеозаписі з відео-реєстратора зі службового автомобіля поліцейського.
       Також відеоматеріалами спростовується версія сторони захисту, що транспортним засобом марки ВАЗ 2101, р.н. НОМЕР_1 керувала дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
       Дані обставини дають суду підстави вважати, що саме ОСОБА_1 був водієм вищезазначеного транспортного засобу.
       З огляду на викладене, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував є безпідставними і надуманими.
       Тому, заперечення апелянтом факту керування транспортним засобом розцінюються апеляційним судом як обраний спосіб захисту з метою уникнення від відповідальності.

       Доводи сторони захисту про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення, що слугувало підставою зупинки та доказів зупинки транспортного засобу працівниками поліції і, відповідно, недопустимості всіх інших доказів по справі, є непереконливі.
       Апеляційний суд не погоджується з такими доводами сторони захисту, оскільки досліджені судом матеріали провадження підтверджують наявність у працівників поліції, за обставин відображених у матеріалах справи, підстав для перевірки водія транспортного засобу ОСОБА_1 .
       Окрім того, на думку суду, скасування постанови про накладення адмінстягнення ЕНА №4294777 з мотивів, наведених у рішенні суду від 27.03.2025 року, не перешкоджає суду першої та апеляційної інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення за ст.126 ч.5 КУпАП, дослідити законність дій працівників поліції щодо фіксації правопорушення, яке полягає у повторно протягом року, керуванні автомобілем, не маючи права керування транспортними засобами.
       Даний вид адміністративного правопорушення, саме по собі є самостійним складом правопорушення і доведеність факту вчинення цього правопорушення не залежить від того, чи були у поліцейських підстави зупиняти транспортний засіб. Тому доводи апелянта і в цій частині є необґрунтованими.
       Апеляційний суд звертає увагу, що рішення Лановецького районного суду від 12 травня 2025 року, яким скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 18 березня 2025 р., згідно якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, на яке посилається сторона захисту, жодним чином не спростовує факту керування ОСОБА_1 траспортним засобом, а лише констатує відсутність доказів, що водій керував з непристебнутим ременем безпеки.

       Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 5 ст. 126 КУпАП, необхідно встановити факт керування особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, і що таке керування є повторним протягом року.
       Така кваліфікуюча ознака, як повторність, доводиться наявністю постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом (ч.2 ст. 126 КУпАП), за яке протягом одного року її вже було піддано адміністративному стягненню. При цьому, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
       В матеріалах справи наявний відеозапис з портативних відеорестраторів працівників патрульної поліції, що підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки ВАЗ 2101, р.н. НОМЕР_1 18 квітня 2025 року, а також постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3845077 від 12 січня 2025 року, яка підтверджує факт повторності.
       
       Також апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не був обізнаний про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, оскільки такі спростовуються відеозаписами, згідно яких, ОСОБА_1 , під час спілкування заявляє поліцейському, що не має прав, на запитання поліцейського: «Чому Ви їздите, якщо не маєте посвідчення?» ОСОБА_1 пояснює, що два рази був у Кременці і не може здати на посвідчення водія, а також ОСОБА_1 розповідає про обставини зупинки поліцейськими транспортного засобу, яким він керував у Ямполі у січні ц.р. та накладення на нього штрафу у розмірі 3 400 грн., що повністю спростовують доводи сторони захисту з приводу необізнаності ОСОБА_1 про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.         

       З огляду на викладене, мотиви наведені захисником в апеляційній скарзі про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. 
       
       Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 

       Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.5 ст.126 КУпАП є правильним. 
       Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено. 
       Накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції обрав стягнення, визначене санкцією ст.126 ч.5 КК України, у виді штрафу у фіксованому правовою нормою розмірі.
       З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Лановецького районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2025 р. відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю. 

       Керуючись ст.294 КУпАП, — 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Карапетяна Е.Т. залишити без задоволення, а постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя