УХВАЛА
23 червня 2025 року
м. Київ
 
справа № 201/12179/23
провадження № 61-6960ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя - доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпра від 26 лютого 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2025 року у справі за заявою Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про зміну способу виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури Дніпропетровської області і головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої незаконними діями органів оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування, прокуратури і суду та завданої внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2025 року Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області) звернулось до суду із заявою, в якій просило суд змінити спосіб і порядок виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 
від 14 травня 2024 року у справі № 201/12179/23, а саме змінити спосіб виконання рішення на: «Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 134 335 грн та витрати на правову допомогу в сумі 15 000 грн», зазначивши боржником Державу Україну».
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпра від 26 лютого 2025 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду 
від 21 травня 2025 року, у задоволенні заяви ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області відмовлено.
30 травня 2025 року через підсистему Електронний суд ГУ ДКСУ 
у Дніпропетровській області подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпра від 26 лютого 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2025 року у справі № 201/12179/23. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією 
з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити 
у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Отже ухвали суду першої інстанції щодо відстрочення і розстрочення, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення (пункт 26 частини першої статті 353 ЦПК України), після їх перегляду в апеляційному порядку, та, відповідно постанови апеляційного суду, якими такі ухвали залишено без змін, не належать до визначеного процесуальним законом переліку судових рішень, які підлягають касаційному оскарженню.
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє 
у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Аналогічним чином ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 761/14537/16-ц.
Помилкове зазначення в постанові апеляційного суду про можливість її касаційного оскарження, не є підставою для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини першої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України 
у Дніпропетровській області на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпра від 26 лютого 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 21 травня 2025 року у справі за заявою Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про зміну способу виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури Дніпропетровської області і головного управління Національної поліції 
в Дніпропетровській області про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої незаконними діями органів оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування, прокуратури і суду та завданої внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності.
Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                       О. М. Осіян
                                                                                       О. В. Білоконь
                                                                                                Н. Ю. Сакара