П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/6405/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.   
Суддя-доповідач -  Ватаманюк Р.В.  

24 червня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Боровицького О. А.  Курка О. П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду  в якому просив: скасувати постанову від 08.04.2025 ВП № 76146749 про накладення штрафу в розмір 10200,00 грн.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.05.2025 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.     
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням від 09.05.2024 у справі №560/5370/24 Хмельницький окружний адміністративний суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 20.03.2024 без обмеження максимального розміру, з урахуванням проведених виплат.
19.09.2024 за заявою ОСОБА_1 виданий виконавчий лист у справі №560/5370/24.
27.09.2024 державний виконавець відкрив виконавче провадження ВП №76146749.
На постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП №76146749 від 27.09.2024 пенсійний орган листом від 06.12.2024 повідомив, що оскільки рішенням суду від 09.05.2024 не зобов`язано управління здійснити розрахунок пенсії годувальника без обмеження її максимальним розміром, а лише здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 20.03.2024, без обмеження максимального розміру, з урахуванням проведених виплат, то проведений перерахунок пенсії з 20.03.2024 із врахуванням того, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначена двом утриманцям.
Відповідачем 20.11.2024 винесена вимога №18391, згідно якої державний виконавець вимагав у Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомити про причини не виконання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №76146749 від 27.09.2024; виконати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/5370/24 в порядок та спосіб визначений виконавчим документом; в разі наявності заборгованості в результаті виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/5370/24 повідомити щодо включення рішення суду у чергу для виплати заборгованості за даним рішенням, та дати даної виплати.
Листом від 09.12.2024 позивач повідомив, що листом від 06.12.2024 на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 27.09.2024 надав відділ примусового виконання рішень інформацію щодо виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у справі №560/5370/24.
У зв`язку з невиконанням зазначеного рішення суду старший державний виконавець 06.12.2024 прийняв постанову ВП№76146749 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Рішенням від 22.01.2025 у справі №560/19571/24 Хмельницький окружний адміністративний суд визнав протиправною та скасував постанову Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 06.12.2024 ВП №76146749 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.
Постановою від 13.03.2025 Сьомий апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.01.2025 скасував, прийняв нову постанову якою, у задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови відмовив.
27.03.2025 ОСОБА_1 подала до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву, у якій просила застосувати штрафні санкції у подвійному розмірі. В обґрунтування заяви вказала, що після апеляційного розгляду адміністративної справи №560/19571/24 розмір пенсії залишився незмінним, а при її розрахунку встановленні обмеження максимальним розміром.
Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ніколов А.В. 08.04.2025 виніс постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 10200,00 грн.
Вважаючи постанову про накладення штрафу від 08.04.2025 ВП № 76146749 протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з того, що позивач повторно допустив не виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у справі №560/5370/24 в частині обмеження ОСОБА_1 розміру пенсії максимальним розміром.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно зі ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України; судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Приписами пункту 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Стаття 63 Закону № 1404-VIIІ встановлює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.
За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
За змістом частин 1 та 2 статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Отже, підставою для застосування до боржника відповідальності за невиконання рішення суду, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії, передбаченої статтею 75 Закону №1404-VIII, у вигляді штрафу є невиконання рішення без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення.
Факт невиконання відповідачем рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у справі №560/5370/24 в частині обмеження ОСОБА_1 розміру пенсії максимальним розміром встановлений постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2025 у справі №560/19571/24, та актом державного виконавця.
Під час судового розгляду цієї справи позивач не надав докази виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у справі №560/5370/24 та на спростування доводів відповідача, оскільки у позові посилається на обставини та докази, які досліджувались судом при винесені рішення у справі №560/19571/24.
Отже, суд першої інстанції правильно вважав встановленим факт повторного не виконання позивачем рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у справі №560/5370/24 в частині обмеження ОСОБА_1 розміру пенсії максимальним розміром.
Тому відповідач правомірно виніс спірну постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду.
Оскільки, Головне управління Пенсійного фонду України в повному обсязі повторно не виконало рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у справі №560/5370/24, доказів які б вказували на поважність причин невиконання рішення суду, а також доказів на вжиття належних заходів на вимогу державного виконавця щодо його виконання, не надало, відтак постанова про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн, винесена у виконавчому провадженні від 08.04.2025 ВП № 76146749 на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність в діях відповідача ознак протиправності та, як наслідок, відсутності підстав для скасування оскаржуваної постанови.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.  
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.272, 328, 329 КАС України. 
          
Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Боровицький О. А.    Курко О. П.