УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 149/3504/18
провадження № 51-2529ск25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 , 
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5  на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 20 січня 2025 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 07 квітня 2025 року,
встановив:
Вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 20 січня 2025 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Широка Гребля Хмільницького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі-КК), та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК звільнено від покарання, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 закрите.
Вінницький апеляційний суд ухвалою від 07 квітня 2025 року залишив без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , апеляційну скаргу прокурора задовольнив частково, вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 20 січня 2025 року щодо ОСОБА_5 змінив, виключив з резолютивної частини вироку абзац про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , залишив оскаржене судове рішення в іншій частині без змін.
Згідно з вироком ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин. 
28 листопада 1999 року ОСОБА_5 був обраний головою профкому співробітників санаторію «Поділля», яка розташована за адресою: вул. Курортна, 10, м. Хмільник Вінницької області. У 2013 році на засіданні Первинної профспілкової організації ТОВ «Санаторій «Поділля» (далі - ППО ТОВ «Санаторій «Поділля») під головуванням ОСОБА_5 прийнято рішення придбати для голови та бухгалтера мобільний телефон та комп`ютерну техніку.
У 2013 році ППО ТОВ «Санаторій «Поділля» придбала мобільний телефон Nокіа 206, монітор Рhilips 227Е4QНАD/01, монітор LG 24ЕА53VQ-Р та два системні блоки Реntium Dual-Соге G 2030, на загальну суму 10 803 грн, які було введено в експлуатацію, а відповідальною особою за їх збереження призначено голову профкому ОСОБА_5 .
Постановою Президії Вінницького обкому профспілки працівників агропромислового комплексу України від 25 листопада 2015 року № П-7, у редакції постанови від 29 лютого 2016 року № П-9 новостворену первинну профспілкову організацію (далі - ППО «Поділля») було взято на профспілкове обслуговування Вінницької обласної профспілкової організації працівників АПК, а ППО ТОВ «Санаторій «Поділля» - виключено зі складу Вінницької обласної профспілкової організації працівників АПК.
У процесі ліквідації ППО ТОВ «Санаторій Поділля» 14 грудня 2015 року було створено ліквідаційну комісію під керівництвом ОСОБА_6 , для передачі матеріальних цінностей та коштів, що зберігаються на депозитних рахунках. Однак, ОСОБА_5 у період ліквідації ППО ТОВ «Санаторій Поділля» відмовився передавати будь-які товарно - матеріальні цінності членам ліквідаційної комісії, про що останніми було складено акт від 15 грудня 2015 року.
У ході огляду місця події 11 січня 2018 року, а саме приміщень ТОВ «Санаторій «Поділля», у т.ч. де розташовується ППО ТОВ «Санаторій «Поділля», основних матеріально-технічних засобів у вигляді мобільного телефону та комп`ютерної техніки не виявлено, не виявлено їх і за місцем проживання ОСОБА_5 . 
Таким чином, ОСОБА_5 , являючись керівником ППО ТОВ «Санаторій «Поділля», будучи матеріально-відповідальною особою та особою, наділеною повноваженнями по розпорядженню, управлінню та зберіганню основних матеріально-технічних засобів, а саме мобільного телефону Nокіа 206, моніторів Рhilips 227Е4QНАD/01 та LG 24ЕА53VQ-Р, двох системних блоків Реntium Dual-Соге G 2030, які перебували у його віданні на законній підставі, діючи з прямим умислом та переслідуючи корисливий мотив, з метою власного незаконного збагачення у період з грудня 2015 року по січень 2018 року, більш точну дату та час слідством не встановлено, привласнив вищезазначені основні засоби, чим спричинив матеріальні збитки ППО ТОВ «Санаторій «Поділля» на загальну суму 10803 грн.
Доводи касаційної скарги та її вимоги
У касаційній скарзі захисник уважає помилковим висновки судів про те, що ОСОБА_5 у період із грудня 2015 року по січень 2018 року здійснив привласнення ввіреного йому майна шляхом притримання. Не погоджується з висновком про наявність у   ОСОБА_5 корисливого мотиву та мети, з огляду на що, заперечує правильність кваліфікації дій останнього за ч. 1 ст. 191 КК у формі привласнення ввіреного майна та просить скасувати вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 20 січня 2025 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 07 квітня 2025 року, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.
Вимоги ліквідаційної комісії до 05 січня 2017 року (моменту запису до ЄРДР про ліквідацію юридичної особи) про передачу майна, враховуючи приписи ст. 111 ЦК України, не підлягали виконанню, оскільки були незаконними. Про прийняті рішення про ліквідацію первинної профспілкової організації ОСОБА_5 дізнався 15 грудня 2015 року в момент пред`явлення йому вимоги про передачу майна та заявив, що із даними рішеннями він незгоден, вважає їх неправомірними. Мотиви його відмови у передачі майна зафіксовані у акті комісії від 15 грудня 2015 року. 
За доводами захисника в діях ОСОБА_5 відсутня суб`єктивна сторона складу кримінального правопорушення (вина, мотив, мета), оскільки останній не погодився із рішенням Вінницького обкому та Хмельницького райкому профспілки працівників АПК про ліквідацію очолюваної ним первинної профспілкової організації та оскаржив їх у судовому порядку. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2017 року по справі № 802/199/17-а, яка була чинною у період із 12.05.2017 по 29.01.2021, визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 05 січня 2017 року про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, скасовано запис у ЄДРПОУ про перебування юридичної особи ППО ТОВ «Санаторій «Поділля» в стані припинення. 
Вказане, на переконання адвоката, виключає наявність умислу та корисливого мотиву у діях ОСОБА_5 щодо відмови у передачі членам ліквідаційної комісії ввіреного йому майна. 
Стверджує, що ОСОБА_5 вважав, що вимога про передачу майна не ґрунтується на законі та він не зобов`язаний та немає права її виконувати і передавати не легітимній ліквідаційній комісії ввірене йому майно.
Мотиви Суду
Перевіривши доводи, викладені в касаційній скарзі, та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів не знайшла підстав для відкриття касаційного провадження.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до вимог ст. 91 КПК у кримінальному провадженні наряду з іншим підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно зі ст. 419 КПК в ухвалі апеляційного суду, крім іншого, мають бути зазначені узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, а при залишенні апеляційної скарги без задоволення - підстави, з яких апеляційну скаргу визнано 
необґрунтованою.
На переконання Суду, вирок місцевого суду та ухвала суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_5 відповідають указаним вище вимогам закону.
З оскаржених судових рішень убачається, що доводи сторони захисту щодо відсутності підстави кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 191 КК були належним чином перевірені судами попередніх інстанції, які обґрунтовано виходили із того, що посилання сторони захисту на відсутність в діях ОСОБА_5 складу інкримінованого правопорушення є лише лінію захисту та вмотивовано відхилили відповідні аргументи.
Відповідно до оскаржених рішень ОСОБА_5 вчинив привласнення чужого майна, яке  перебувало у його віданні, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК.
До такого висновку суд дійшов оцінивши показання обвинуваченого, представника цивільного відповідача Голови ППО «Поділля», свідків, письмові докази у провадженні.
З об`єктивної сторони, привласнення - це протиправне і безоплатне вилучення (утримання, неповернення) винним чужого майна, яке знаходилось у його правомірному володінні, з наміром обернути його на свою користь чи користь третіх осіб. В результаті привласнення чужого майна винний починає незаконно володіти і користуватись ним, збільшуючи за рахунок викраденого свої матеріальні фонди. Утримання як спосіб привласнення полягає у невиконанні вимог повернути майно у певний строк і встановленні володіння ним як власним. 
Приймаючи рішення про доведеність винуватості ОСОБА_5 , місцевий суд виходив із того, що 08 липня 2015 року у ТОВ «Санаторій «Поділля» було створено ППО «Поділля», її головою обрано ОСОБА_7 
20 липня 2015 року між ТОВ Санаторій «Поділля» та ППО «Поділля» укладено угоду про взаємодію підприємства з профспілковою організацією.
Постановою Президії Вінницької обласної профспілкової організації працівників агропромислового комплексу від 25 листопада 2015 року № П-7 в редакції постанови від 29 лютого 2016 року № п-9 новостворену ППО «Поділля» було взято на профспілкове обслуговування Вінницької обласної профспілкової організації працівників АПК, а ППО ТОВ «Санаторій «Поділля» - виключено зі складу Вінницької обласної профспілкової організації працівників АПК.
14 грудня 2015 року створено ліквідаційну комісію ППО ТОВ «Санаторій «Поділля» для передачі правонаступнику - ППО «Поділля» матеріальних цінностей та коштів, які зберігались на депозитному рахунку, на чолі з ОСОБА_6 , до якої перейшли права та повноваження з управління справами та активами ППО ТОВ «Санаторій «Поділля».
Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється (ч. 3 ст. 105 ЦК України).
Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.
До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється (ч. 4 ст. 105 ЦК України).
Зі складеного ліквідаційною комісією акта, який був досліджений у місцевому суді, 15 грудня 2015 року ОСОБА_5 відмовився передати їй ввірене йому майно ППО ТОВ «Санаторій «Поділля», а саме: мобільний телефон Нокіа 206, монітори Philips 227Е4QНАD/01 та LG 24ЕА53VQ-Р, та два системні блоки Pentium Dual - Core (G2030-1 та G2030 -1).
З огляду на те, що з 14 грудня 2015 року у зв`язку із проведенням процедури припинення (ліквідації) ППО ТОВ «Санаторій «Поділля», призначено ліквідаційну комісію, до якої перейшли повноваження щодо управління справами юридичної особи, суди дійшли обґрунтованого висновку про протиправність відмови ОСОБА_5 повернути ввірене йому майно.
Враховуючи вказане, Верховний Суд не сприймає як обґрунтовані доводи захисника про те, що вимоги ліквідаційної комісії про передачу майна не підлягали виконанню, оскільки були незаконними. 
Про прийняті рішення про ліквідацію первинної профспілкової організації ОСОБА_5 дізнався 15 грудня 2015 року в момент пред`явлення йому вимоги про передачу майна, і про це вказує й захисник в касаційній скарзі. Разом із тим, в розумінні приписів ст. 111 ЦК України ОСОБА_5 не є боржником, щодо якого здійснюються заходи зі стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та встановлюється обов`язок ліквідаційної комісії письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи. 
Отже, колегія суддів відхиляє доводи захисника про незаконність вимоги ліквідаційної комісії про повернення ввіреного ОСОБА_5 майна ППО ТОВ «Санаторій «Поділля», яка була доведена до його відома 15 грудня 2015 року до внесення до ЄДРПОУ 05 січня 2017 року відомостей про ліквідацію юридичної особи, як такі, що не засновані на законі.
Той факт, що ОСОБА_5 із даними рішеннями був незгоден, вважав їх неправомірними, зазначив мотиви його відмови у передачі майна у акті ліквідаційної комісії від 15 грудня 2015 року, не може бути взятий до уваги стосовно оцінки правомірності дій ліквідаційної комісії. 
Спростовуючи позицію сторони захисту, суд першої інстанції встановив, що 26 травня 2015 року було затверджено зміни і доповнення до Статуту професійної спілки працівників агропромислового комплексу України, де у п. 2.1 зазначено, що членом Профспілки може бути кожна особа, яка визнає Статут Профспілки, сплачує членські внески в установленому порядку, при цьому: працює на підприємстві, в установі, організації. 
Розділом 12 Статуту передбачено припинення діяльності профспілки.
Пункт 12.1. передбачає, що діяльність Профспілки може бути припинена за рішенням з`їзду або за рішенням суду. У п. 12.2. визначено, що припинення діяльності Профспілки відбувається шляхом реорганізації або ліквідації. Рішення про реорганізацію чи ліквідацію (саморозпуск) приймається з`їздом.
У разі ліквідації Профспілки її активи повинні бути передані іншій неприбутковій організації або зараховані до доходу бюджету відповідно до чинного законодавства. Під час реорганізації Профспілки відбувається перехід всіх прав і обов`язків Профспілки до її правонаступників.
У пункті 12.3. визначено, що ліквідацію Профспілки проводить призначена з`їздом ліквідаційна комісія. Ліквідаційна комісія оцінює наявне майно Профспілки, здійснює розрахунки з дебіторами і кредиторами, проводить обов`язкові внески до бюджету, здійснює розрахунки з виборними і найманими працівниками. Грошові кошти та майно, які залишаються після ліквідації Профспілки, поділу між членами Профспілки не підлягають (пункт 12.4.).
З наведеного суди дійшли обґрунтованого висновку, що ОСОБА_5 зобов`язаний був передати ввірене майно профспілки правонаступнику - новоствореній ППО «Поділля», або членам ліквідаційної комісії, або принаймні залишити на території ТОВ «Санаторій «Поділля», чого він не зробив.
Посилання сторони захисту на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2017 року по справі № 802/199/17-а за якою визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 05 січня 2017 року про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, є безпідставними, оскільки це рішення було скасоване постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29 січня 2021 року. В цій справі Верховний Суд вказав, що даний спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства.
Крім того, місцевий суд належним чином перевіряв обізнаність обвинуваченого про ліквідацію ППО ТОВ «Санаторій «Поділля», проведення реєстраційних дій, прийняття рішення про створення на підприємстві нової профспілкової організації та в цьому контексті дослідив постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01 лютого 2022 року та постанову Касаційного господарського суду 25 серпня 2022 року у справі №802/199/17-а.
Суд встановив, що вказані судові рішення ухвалені за результатами розгляду позовної заяви ОСОБА_5 до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Хмільницького райкому профспілки працівників агропромислового комплексу, ППО ТОВ «Санаторій «Поділля», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Голова комісії з припинення ППО ТОВ «Санаторій «Поділля» ОСОБА_8 ; ТОВ «Санаторій Поділля», про визнання незаконним та скасування рішення президії Хмільницького районного комітету профспілки працівників агропромислового комплексу від 15 грудня 2016 року, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора від 05 січня 2017 року, скасування запису в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 03 серпня 2021 року ОСОБА_5 змінив позовні вимоги та просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Президії Хмільницького районного комітету профспілки працівників агропромислового комплексу, оформлене протоколом засідання Президії № 12 від 15 грудня 2016 року, про припинення (ліквідацію) ППО ТОВ «Санаторій «Поділля», визначення строків розгляду вимог кредиторів ППО ТОВ «Санаторій «Поділля», призначення ліквідаційної комісії ППО ТОВ «Санаторій «Поділля»; визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області   ОСОБА_9 від 05 січня 2017 року про державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації - ППО ТОВ «Санаторій «Поділля»; скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну відомостей про юридичну особу - ППО ТОВ «Санаторій «Поділля» (код ЄДРПОУ 33373741), а саме: «Дані про перебування юридичної особи в процесі припинення - 05 січня 2017 року - в стані припинення; Відомості про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог - 16 березня 2017 року; ОСОБА_6 - голова комісії з припинення або ліквідатор».
Північно-західний апеляційний господарський суд постановою від 01 лютого 2022 року скасував рішення Господарського суду Вінницької області від 15 листопада 2021 року у справі № 802/199/17-а в частині часткового задоволення позову та ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволенні позову в цій частині. В решті рішення Господарського суду Вінницької області від 15 листопада 2021 року у справі №802/199/17-а залишив без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 серпня 2022 року у справі №802/199/17-а касаційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, а постанову від 01 лютого 2022 року у справі №802/199/17-а - без 
змін.
Суди апеляційної та касаційної інстанцій господарської юрисдикції дійшли до висновків, що рішення президії Хмільницького районного комітету профспілки працівників агропромислового комплексу про припинення ППО ТОВ «Санаторій «Поділля», є таким, що прийняте у спосіб і порядок, визначений установчим документом (статутом), не суперечить чинному законодавству, прийняте на підставі пункту 5.7.9. Статуту за наявності існування підстав для його прийняття, а саме: неможливості подальшого функціонування ППО ТОВ «Санаторій «Поділля» у зв`язку з відсутністю її членів. Суди визнали доведеним факт припинення членства як самого позивача - ОСОБА_5 , так і інших осіб у цій профспілковій організації у зв`язку з несплатою членських внесків протягом тривалого часу (більше шести місяців підряд). Відмовивши у задоволенні позову про визнання недійсним рішення президії Хмільницького районного комітету профспілки працівників агропромислового комплексу, оформленого протоколом засідання президії № 12 від 15 грудня 2016 року, суд відмовив і у задоволенні позову про скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №11791100011000070 від 05 січня 2017 року, внесеного на підставі зазначеного спірного рішення.
З огляду на вказане, місцевий суд обґрунтовано встановив, що ОСОБА_5 втратив будь-яке право утримувати та розпоряджатись майном профспілки, яке привласнив, використовував і використовує на власний розсуд протягом тривалого часу.
При цьому з вироку вбачається, що   ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що вищевказані матеріальні цінності він утримував у себе та використовував на власний розсуд, у тому числі, коли привіз у суд і передав для проведення експертного дослідження. Про неправильне відображення показань у вироку у змісті касаційної скарги не йдеться.
Сукупність досліджених судом доказів переконливо свідчить про обізнаність ОСОБА_5 про відсутність у нього права утримувати ввірене йому майно ППО ТОВ «Санаторій «Поділля», він чітко усвідомлював, що не виконував законні вимоги повернути майно у певний строк, усвідомлював, що спричиняє матеріальні збитки ППО ТОВ «Санаторій Поділля», володіючи ввіреним йому майном як власним, оскільки матеріальні цінності ОСОБА_5 не повернув ні новоствореній ППО «Поділля», ні ліквідаційній комісії ППО ТОВ «Санаторій «Поділля», не залишив його на території ТОВ.
За встановлених судами фактичних обставин колегія суддів погоджується з висновком про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК. Звернення ОСОБА_5 до суду щодо оскарження рішення президії Хмільницького районного комітету профспілки працівників агропромислового комплексу про припинення ППО ТОВ «Санаторій «Поділля», про скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №11791100011000070 від 05 січня 2017 року, внесеного на підставі зазначеного спірного рішення, не свідчить про відсутність підстави кримінальної відповідальності за вчинене, оскільки сам факт звернення до суду не спростовує усвідомлення винним суспільної небезпечності його дій, вчинених всупереч правомірній вимозі повноважного органу.
Ознаки суб`єктивної сторони й особливості психічного ставлення винуватої особи встановлюються судами з урахуванням характеру вчиненого діяння та об`єктивно-предметних умов його вчинення, за встановленими фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення, на підставі доказів, зібраних у порядку, передбаченому КПК, та оцінених відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу. При встановленні форми та виду вини, мети і мотиву суд у кожному конкретному випадку виходить з аналізу всіх зібраних у справі доказів і сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховує спосіб вчинення правопорушення, який в цьому провадженні виявився у протиправному утриманні чужого майна внаслідок невиконання вимоги повернути майно у певний строк та встановлення володіння ним як власним внаслідок невиконання правомірної вимоги. 
Суд апеляційної інстанції обґрунтовано погодився з висновком місцевого суду, при цьому перевірив усі доводи апеляційної скарги захисника, які є аналогічними доводам його касаційної скарги, надав умотивовані відповіді на доводи сторони захисту, навів аргументи на їх спростування, зазначив підстави, з яких визнав апеляційну скаргу необґрунтованою, та переконливо обґрунтував свої висновки. 
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК. 
Переконливих аргументів, які би свідчили про наявність підстав для скасування оскаржених судових рішень, у касаційній скарзі не наведено та Судом не встановлено. Підстави для закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК відсутні, оскільки вина ОСОБА_10 доведена поза розумним сумнівом на підставі ретельно досліджених судом доказів.
Обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а із касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд 
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюзахисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5  на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 20 січня 2025 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 07 квітня 2025 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Судді:

ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                   ОСОБА_3