ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1279/25	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №703/1296/25 Категорія: 304090000 	Прилуцький В. О. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       16 липня 2025 року                                                                                              м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:
суддя-доповідач	Фетісова Т. Л. 	
судді  	Гончар Н. І., Сіренко Ю. В.	

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05.05.2025 (повний текст складено 05.05.2025, суддя в суді першої інстанції Прилуцький В. О.) у цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

в с т а н о в и в :

у березні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 103014299 в розмірі 19450 грн, за кредитним договором № 0688078815 в розмірі 18421,58 грн та судові витрати.
В обґрунтування вимог вказано на те, що позивач у справі набув права вимоги до відповідача за укладеними договорами факторингу на суму, заявлену до стягнення.
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05.05.2025 позовні вимоги у справі відхилено з посиланням на те, що в матеріалах справи відсутні докази про надсилання позичальнику в електронній формі даних у вигляді алфавітно-цифрової послідовності для підписання кредитних договорів в електронній формі.
Копії платіжних доручень, наданих позивачем у підтвердження перерахунку позичальнику тіла кредиту, не містять відмітки про час його прийняття та виконання банком, повного номера картки, підпису посадової особи та печатка товариства.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитними договорами не є зведеним документом, який не було погоджено з відповідачем, і не підтверджено первинними обліковими бухгалтерськими документами.
На підтвердження переходу права грошової вимоги ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЬ БОРГІВ» надало акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 16072024 від 16.07.2024 та № 24/11-22 від 24.06.2024, однак у них не зазначено (не заповнено поле) про кількість боржників, що передаються, а тому такі акти прийому-передачі є неналежними і недопустимими доказами.
Суду не надано доказів того, що ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було здійснено оплату за договором факторингу № № 24/11-22 від 24.06.2024 та договором факторингу № 16072024 від 16.07.2024.
Копії окремих аркушів договору факторингу не є належним чином засвідченими копіями документів та не є засвідченими витягами з них, тому суд не приймає їх як належний, допустимий та достовірний доказ у розумінні статті 77-79 ЦПК України.
Витяг з реєстру боржників не містить підписів сторін договору (генеральних директорів товариств), його лише підписано представником позивача Грибановим Д. В. та скріплено печаткою «для документів», що не може вважатися належним доказом.
Доказів повідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги позивачем не надано.
Позивач подав на вказане рішення суду засобами поштового зв`язку 02.06.2025 апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням задовольнити позов.
В обґрунтування вказано на те, що договори факторингу від 24.11.2022 та від 16.07.2024 за яким позивач набув права вимоги до відповідача є чинними та недійсними судом не визнавалися, отже наявність відповідних прав у позивача презюмується. Так як для вирішення спору у справі має значення лише частина вказаних правочинів, що стосується відповідача, зазначені договори суду надавалися не повністю з метою збереження конфіденційної інформації. Слід врахувати, що кожен реєстр боржників до договору факторингу містить понад 50 сторінок та його доручення до матеріалів справи буде недоцільним. Надані суду у даній справі договори факторингу, за міркуваннями скаржника, дають змогу встановити факт переходу до позивача права вимоги до боржника.
Також факт укладення кредитних договорів, перерахунок тіла кредиту позичальнику та розрахунок заборгованості підтверджується наявними матеріалами справи, зокрема, копіями відповідних договорів, платіжними квитанціями та розрахунками позивача, які позичальник не спростував.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив її відхилити як безпідставну, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості у сумі меншій тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При розгляді справи встановлено, що 13.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №103014299 на суму 5000 грн, на 30 днів, з стандартною базовою процентною ставкою 5,00 % в день від фактичного залишку кредиту, комісія за надання кредиту 950 грн.
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) R71049.
Також позивачем надано графік платежів за договором про споживчий кредит 103014299 від 13.12.2021 та паспорт споживчого кредиту №103014299, як додатки до вказаного договору.
16.07.2024 між позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Мілоан» укладено Договір факторингу № 16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» Права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 16.07.2024 до Договору факторингу     № 16072024 від 16.07.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19450 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 5000 грн, сума заборгованості за відсотками 13500 грн, заборгованість за комісією 950 грн.
Крім того, відповідно до пропозиції укласти договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0688078815/2 від 05.12.2021 (оферта) та надання кредиту згідно заявки-анкети № 3929359 від 05 грудня 2021 року, ТОВ «Інфінанс» запропонувало ОСОБА_1 прийняти умови Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneуBOOM Loyal» та укласти за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Інфінанс», розміщеної на сайті moneуboom.ua в мережі інтернет, договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0688078815/2 від 05.12.2021 та отримати в рамках договору кредит на наступних умовах: розмір кредиту 2769 грн, строк користування кредитом 30 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75 % за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації, річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації, загальна вартість кредиту у грошовому виражені становить 4222,73 грн, за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації, реальна річна процентна ставка за кредитом становить 16874,21 %, за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації, номінальна відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується у випадках передбаченими правилами, номінальна річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується у випадках передбаченими правилами, загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 4222,73 грн, при використанні номінальної відсоткової ставки, реальна річна процентна ставка за кредитом становить 16874,21 %, при використанні номінальної відсоткової ставки, максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов договору; максимальна річна відсоткова ставка 1277,5%, застосовується за умови неналежного виконання умов договору або скасування програми лояльності.
Підписання позичальником договору відбувається шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Виконання вище зазначених дій означає прийняття позичальником всіх умов договору та його укладання в електронному вигляді, що згідно п. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» прирівнюється до укладення договору в письмовому вигляді, у зв`язку з чим створює для позичальника та товариства такі ж правові зобов`язання та наслідки.
Ця пропозиція (оферта), акцепт оферти, Правила та заявка - анкета становлять єдиний документ договір.
Згідно з акцептом оферти від 05.12.2021 на укладення договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0688078815/2 від 05.12.2021 та отримання кредиту згідно та заявки-анкети № 3929359 від 05.12.2021, ОСОБА_1 згідний з умовами оферти від 05.12.2021 ТОВ «Інфінанс», умовами правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneуBOOM Loyal», згідний укласти договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0688078815/2 від 05.12.2021, для надання йому кредиту на нижче викладених умовах, викладених в цьому акцепті та дає згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога його власноручного підпису. Акцепт оферти містить всі істотні умови договору, що були зазначені в пропозиції укласти договір (оферті). Даний акцепт підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 1w4n3r.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 0688078815 розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 18421,58 грн, яка складається з: заборгованості за основною сумою в розмірі 2769 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 15652,58 грн. 
24.11.2022 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24/11-22 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інфінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 24/11-22 від 24.11.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги за договором позики № 0688078815 в сумі 18421,58 грн.
Позивачем у якості доказу переходу прав вимоги до відповідача надано договір факторингу №16072024 від 16.07.2024, укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЬ БОРГІВ».
Вказані договори факторингу, як і долучені до них акти прийому-передачі реєстру боржників, судом першої інстанції оцінено критично, оскільки у них не зазначено (не заповнено поле) про кількість боржників, що передаються, а тому такі акти прийому-передачі є неналежними і недопустимими доказами.
Також суд першої інстанції зауважив, що позивачем не надано доказів того, що ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було здійснено оплату за договором факторингу № № 24/11-22 від 24.06.2024 та договором факторингу № 16072024 від 16.07.2024; копії окремих аркушів договору факторингу не є належним чином засвідченими копіями документів та не є засвідченими витягами з них; витяг з реєстру боржників не містить підписів сторін договору (генеральних директорів товариств), його лише підписано представником позивача Грибановим Д. В. та скріплено печаткою «для документів».
Судом першої інстанції вказано, що доказів повідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги позивачем не надано.
Проте з такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погодитися не може, з урахуванням такого.
За приписами ч.1, п.1 ч.2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на основі письмових доказів.
Стаття 77 ЦПК України щодо належності доказів передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
У свою чергу статтею 78 ЦПК України встановлено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Крім того, за приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Сторони у справі не ставлять під сумнів дійсність як кредитних договорів, так і договорів факторингу, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Також відповідачем не заперечується існування відповідних кредитних правовідносин чи зміст договорів, якими вони регламентуються. Доказів наявності судових спорів щодо визнання зазначених правочинів недійсними матеріали справи також не містять.
Відтак позивач, надавши витяги з договорів факторингу, що стосуються відступлення прав вимоги за кредитними договорами саме щодо відповідача, вправі розраховувати, що суд на підставі таких доказів матиме змогу встановити дійсні фактичні обставини у справі.
Апеляційний суд також приймає до уваги, що саме кредитний договір є основним джерелом доказів щодо наявності кредитних правовідносин з відповідачем, так як визначає їх зміст, а договори факторингу в частині, наданій позивачем, безумовно підтверджують наявність в останнього права вимоги до відповідача за укладеними з попереднім кредитором кредитними договорами.
Посилання суду першої інстанції на відсутність вказівки в наданих позивачем договорах факторингу про кількість боржників, що передаються, на встановлення правовідносин сторін у справі не впливають, адже для з`ясування змісту прав та обов`язків сторін кредитного договору, права за яким передано за відповідним договором факторингу, зазначати про те, до скількох ще осіб набув права вимоги фактор потреби не має.
Міркування суду першої інстанції стосовно того, що позивач не довів факт оплати договорів факторингу апеляційний суд оцінює критично, оскільки зазначена обставина не має значення для дійсності відповідних правочинів та не стосується правовідносин з відповідачем, який стороною договорів факторингу не являється.
Посилання місцевого суду, що копії окремих аркушів договору факторингу не є належним чином засвідченими копіями документів та не є засвідченими витягами з них; витяг з реєстру боржників не містить підписів сторін договору (генеральних директорів товариств), його лише підписано представником позивача Грибановим Д. В. та скріплено печаткою «для документів», зважаючи на відсутність спору щодо змісту зазначених правочинів та їх дійсність, не можуть бути покладені в основу висновків про недоведеність позивачем наявності у нього прав вимоги, набутих за чинними договорами факторингу.
Вказівка суду першої інстанції про те, що доказів повідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги позивачем не надано не є перешкодою для вирішення спору, оскільки зазначена умова у аспекті приписів ст. 1077 ЦК України, яка регламентує зміст договору факторингу, не є необхідною для виникнення правовідносин, обумовлених таким правочином.
Крім того, позичальник вправі доводити суду про виконання ним зобов`язань перед попередніми кредиторами, що, за обставин цієї справи, не мало місця.
Відтак усі висновки суду першої інстанції про недоведеність позивачем набуття права вимоги щодо кредитної заборгованості відповідача апеляційний суд оцінює критично, як такі, що не відповідають обставинам справи.
Також суд першої інстанції безпідставно вказав про те, що у матеріалах справи відсутні докази про надсилання позичальнику даних у вигляді алфавітно-цифрової послідовності для підписання в електронному виді кредитного договору, адже ніхто з учасників судового розгляду дійсність відповідних кредитних договорів під сумнів не ставить. 
Саме відповідач особисто здійснював реєстрацію на веб-сайтах кредиторів, кредитні договори містить точні персональні дані позичальника – реквізити паспорта, зареєстроване місце проживання, ПІБ, РНОКПП, номер телефону, електронну пошту.
Додатково слід врахувати, що персональні дані позичальника, необхідні для укладення договору, були отримані кредитором після самостійного повідомлення відповідачем.
Іншого способу отримати персональні дані позичальника кредитор не мав. 
Також позичальник не надав доказів звернення до правоохоронних органів з приводу вчинення шахрайських дій, а саме протиправного заволодіння сторонніми особами від його імені чужими грошовими коштами.
Відтак суд першої інстанції прийшов до необ`єктивних висновків про недоведеність належного укладення кредитних договорів.
Посилання місцевого суду на те, що копії платіжних доручень, наданих позивачем у підтвердження перерахунку позичальнику тіла кредиту, не містять відмітки про час його прийняття та виконання банком, повного номера картки, підпису посадової особи та печатки товариства, зважаючи на відповідність наданих в кредит коштів сумам, вказаним позичальником у кредитних договорах, та їх перерахування за погодженими відповідачем реквізитами банківських карток, не можуть свідчити про неможливість підтвердити відповідні фактичні обставини щодо надання відповідачу кредитних коштів.
Апеляційний суд не може погодитися також із висновками суду першої інстанції про те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитними договорами не є зведеним документом, який не було погоджено з відповідачем, і не підтверджено первинними обліковими бухгалтерськими документами, оскільки такий розрахунок відповідає умовам кредитування, на які погодився позичальник. Крім того, відповідач зазначених розрахунків не спростовує та не надає доказів погашення боргу, яке не було враховане при визначенні суми заборгованості.
З цих підстав апеляційний суд констатує помилковість висновків суду першої інстанції про недоведеність позивачем укладення кредитних договорів з відповідачем та набуття прав вимоги щодо зобов`язань, які такими договорами обумовлені.
Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин щодо стягнення кредитного боргу, регламентуються такими правовими нормами.
Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Крім того, ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Також статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що відповідач, як позичальник, отримав кредитні кошти за договорами та не повернув їх у погоджені строки разом із нарахованими відсотками, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеними договорами факторингу.
Сума заборгованості, яка вбачається з матеріалів справи та не спростовується відповідачем, складає за кредитним договором № 103014299 - 19450 грн, за кредитним договором № 0688078815 - 18421,58 грн. 
Доказів погашення вказаної суми боргу, хоча б частково, матеріали справи не містять.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05.05.2025 у даній справі слід скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та прийняти постанову про задоволення позовних вимог.
На підставі положень ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог у справі судові витрати по сплаті судового збору слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача, стягнувши 3028,00 грн. судового збору, сплаченого в суді першої інстанції, та 4542,00 грн. судового збору, сплаченого за апеляційний перегляд справи.
Доказів наявності у відповідача пільг щодо сплати судового збору матеріали справи не містять.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

апеляційну скаргу – задовольнити.
Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05.05.2025 у даній цивільній справі – скасувати.
Позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 103014299 у сумі 19450 грн, за кредитним договором № 0688078815 у сумі 18421,58 грн, а всього у сумі 37 871,58 грн. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 7570,00 грн. судового збору, сплаченого за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 16.07. 2025.

Суддя-доповідач                 

Судді