ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 р. 	Справа № 440/13685/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Жигилія С.П. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2025, головуючий суддя І інстанції: Шевяков І.С., м. Полтава, по справі № 440/13685/24
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                       
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 (далі – позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі – відповідач) та просив:  
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо незастосування при призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2021-2023 роки;
  - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком з 09.10.2024 відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” із застосуванням середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2021-2023 роки, та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року задоволено позов ОСОБА_1 .
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у застосуванні при обчисленні ОСОБА_3 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки за 2021, 2022 та 2023 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 09.10.2024.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 09.10.2024 перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_3 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки за 2021, 2022 та 2023 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, з урахуванням проведених виплат.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області як одержувач пенсії за вислугу років, (як робітники локомотивних бригад, водії вантажного транспорт), з 30.08.2019 по 08.10.2024 відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з урахуванням статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. Обчислення пенсії проведено із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують 2019 року (2016-2018 роки) — 6188,89 грн. На виконання постанов Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №127 “Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році”, від 16.02.2022 №118 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році” деяким категоріям пенсіонерів розрахунок пенсій в Україні проводився із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, зокрема, з 01.03.2021 — 5426,60, з 01.03.2022 — 6186,32. Пенсійна справа таким перерахункам пенсії в зв`язку зі зміною показника середньої заробітної плати з 01.03.2021 та 01.03.2022 не підлягала, оскільки розмір пенсії обчислений із застосовуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують 2019 року (2016-2018 роки) — 6188,89, який є більшим, ніж показники, передбачені вищезгаданими постановами КМУ. Натомість до пенсії ОСОБА_1 згідно постанов КМУ від 22.02.2021 №127 та від 16.02.2022 №118 були установлені щомісячні доплати до пенсії, які враховуються під час наступних перерахунків пенсії з 01.03.2021 в розмірі 100 гривень та з 01.03.2022 — 135 грн. За принципом екстериторіальності, на підставі заяви від 09.10.2024 позивача переведено на пенсію за віком згідно із Законом №1058 з дати його звернення. Розрахунок пенсії з 09.10.2024 здійснено із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, в розмірі 7994,47 грн. У подальшому показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, для обчислення пенсії буде індексуватися відповідно до прийнятих Кабінетом Міністрів України рішень. Враховуючи, що право на призначення пенсії було використано заявником у 2019 році, для застосування при переведенні на пенсію за віком показника середньої заробітної плати в Україні за 2021-2023 роки, який враховується при призначенні пенсій у 2024 році, підстави відсутні, оскільки це суперечить вимогам статті 45 Закону №1058. Перерахунок проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач є пенсіонером, з 30.08.2019 отримував пенсію за вислугу років як працівник залізничного транспорту відповідно до Закону України №1788 "Про пенсійне забезпечення", шифр 210 (а.с. 21).
09.10.2024 позивач звернувся до ГУПФ України в Полтавській області зі заявою від 09.10.2024 про переведення на інший вид пенсії: з пенсії за вислугу років на пенсію за віком на загальних підставах.
З 09.10.2024 позивача переведено на пенсію за віком, шифр 101 (а.с. 11).
29.10.2024 позивач звернувся до відповідача зі заявою, в якій просив врахувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021 - 2023 роки, з якої сплачені страхові внески.
Листом від 31.10.2024 №1600-0306-8/79990 ГУ ПФУ в Полтавській області, крім іншого, повідомлено позивача про те, що право на призначення пенсії було використано позивачем у 2019 році, для застосування при переведенні на пенсію за віком показника середньої заробітної плати в Україні за 2021-2023 роки, який враховується при призначенні пенсій у 2024 році, підстави відсутні, оскільки це суперечить вимогам статті 45 Закону №1058 (а.с. 9-10).
Не погоджуючись з діями ГУ ПФУ в Полтавській області щодо обчислення пенсії за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ГУ ПФУ в Полтавській області безпідставно відмовив позивачу у проведенні розрахунку пенсії за віком із застосуванням при перерахунку пенсії згідно із Законом №1058-IV середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022 та 2023 роки, тобто показника середньої заробітної плати, який має враховуватися за три останні календарні роки, що передують року призначення пенсії за Законом №1058-IV.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту - Закон №1058-IV).
За приписами ч.1 ст.9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною 1 ст.10 Закону №1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Разом з цим, згідно зі ст.2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 (далі по тексту - Закон №1788-XII) за цим Законом призначаються трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Відповідно до ст.52 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені.
Пунктом «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають: робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих в технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи: чоловіки - після досягнення 55 років   і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.
Із матеріалів справи встановлено, що відповідно до протоколу про призначення пенсії версія: 1.6.78.1 від 19.09.2019 ОСОБА_3 призначено з 30.08.2019 року пенсію за вислугу років, як працівнику залізничного транспорту відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Статтею 53 Закону №1788-XII передбачено, що пенсії за вислугу років (крім пенсій працівникам льотно-випробного складу авіації та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах) призначаються в розмірах, встановлених статтями 19 і 21 цього Закону для пенсій за віком.
Так, частиною 1 статті 19 Закону №1788-XII визначено розміри пенсії за віком, а саме пенсії за віком призначаються в розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії визначено розміри пенсії за віком, а статтею 21 Закону №1788-XII передбачено розміри надбавок до пенсії за віком.
Отже, з 30.08.2019 позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», що була розрахована в розмірах, встановлених статтями 19 і 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Надалі, ОСОБА_2 звернувся із заявою про призначення пенсії.
Рішенням №163750006460 від 17.10.2024 ОСОБА_3 із 09.10.2024 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому, пенсійним органом здійснено обрахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2016-2018 роки.
Суд враховує, що згідно з 3 ст.45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Верховний Суд у постанові від 16.06.2020 у справі №127/7522/17 зазначив, що за змістом ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Таким чином, лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.10.2018 у справі №876/5312/17, у випадку призначення особі пенсії за вислугу років, а надалі при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV. Великою Палатою Верховного Суду вказано, що в частині третій статті 45 Закону №1058-ІV дійсно встановлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Тому показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV. Однак у випадку призначення іншої пенсії за іншим законом має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).
У спірному випадку з 30.08.2019 ОСОБА_3 призначено пенсію за вислугу років як працівнику залізничного транспорту відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», тоді як про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач вперше звернувся із заявою від 09.10.2024.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення пенсії за віком з 09.10.2024, оскільки в даному випадку мало місце призначення іншої пенсії (за віком) за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058-IV.
З урахуванням наведеного, позивач має право на нарахування та виплату пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, а саме: за 2021 - 2023 роки.
Вищенаведене також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.02.2024 по справі № 500/1216/23, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України.
Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 по справі № 440/13685/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко 	
Судді	   	Т.С. Перцова    С.П. Жигилій