Справа № 446/2890/24                        Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І. 
Провадження № 33/811/1000/25                Доповідач: Березюк О. Г. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі ОСОБА_1 , захисника Дуліч-Рибій Ю.В., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 19 червня 2025 року відносно ОСОБА_1 ,

встановив:

Постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 19.червня.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та закрито провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Згідно постанови суду 08.12.2024, близько 09:00 год., ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру.
Крім цього, 08.12.2024, близько 09:00 год., ОСОБА_1 вчинив відносно свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , домашнє насильство психологічного характеру.
На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. 
При цьому апелянт зазначає, що судом першої інстанції справа розглянута не повно та необ`єктивно, зокрема судом не врахованого того, що докази наявні і матеріалах справи слід визнати неналежними та недопустимими доказами, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, в якому належним чином не викладено суті обвинувачення, зокрема об`єктивну сторону вчиненого діяння. При цьому апелянт заперечує факт вчинення психологічного, фізичного чи економічного насильства по відношенню до рідних, звинувачення дружини є надуманими, зазначає, що ним оскаржені заборонні приписи працівників поліції, один з яких визнаний протиправним.
На апеляційний розгляд потерпіла ОСОБА_2 та її представник Савка Т.В. не прибули та про причини неявки не повідомили, хоча про дату та час розгляду справи вони були повідомлені належним чином судовими повістками від 03.07.2025 року, про що свідчать відповідні довідки, а отже у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.
Розглянувши матеріали справи № 446/2890/25, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 24.12.2024 зазначені протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження, справі присвоєно № 446/2890/24 (провадження № 3/446/1342/24).
Постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 24.12.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.
Постановою Львівського апеляційного суду від 20.01.2025 постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 24.12.2024 скасовано та матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, повернуто ВП №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області для усунення виявлених недоліків.
Згідно з вимогами ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до положень ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.  Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Протокол про адміністративне правопорушення це фактично комплексне джерело доказової інформації. При цьому він набуває значення доказу лише за умови коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою відповідних органів; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим відповідною нормою чинного законодавства. Протокол про адміністративне правопорушення повинен містити перелік усіх обов`язкових реквізитів до нього, і у разі їх відсутності він не може мати доказового значення.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення займає провідне місце у переліку засобів, за допомогою яких встановлюються фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку посадові особи відповідних органів або суд встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, вину особи в його вчиненні та інші обставини, що наведені, серед іншого, у ст. 280 КУпАП i мають значення для правильного вирішення справи. Така позиція законодавця вимагає саме від посадових осіб, які складають протокол, суворо дотримуватися порядку його оформлення.
За своєю суттю протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, яким відповідна уповноважена на складання протоколу особа (в даному випадку працівник поліції) фактично формулює зміст обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.
В свою чергу, пред`явлене обвинувачення повинно бути конкретним, а пред`явлення неконкретного обвинувачення є порушенням права особи на захист, оскільки повноцінно реалізувати це право від сформульованого не конкретно або некоректно обвинувачення неможливо.
Чіткість та конкретність обвинувачення, коректне наведення у протоколі фактичних обставин справи та визначена правова кваліфікація правопорушення з наведенням усіх його складових, є важливішим елементом адміністративного провадження, оскільки впливає не тільки на право особи захищатись від обвинувачення, але й на весь визначений КУпАП порядок судового розгляду.
Крім того, об`єктивна сторона ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає наслідки такого психологічного насильства, а саме наявність чи відсутність шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого, яка могла бути чи була завдана.
В протоколах про адміністративне правопорушення ВАД №376440 та ВАД №376425 від 08.12.2024 року жодним чином не зазначено, що діями ОСОБА_1 заподіяна шкода чи така могла бути заподіяна, в цілому жодним чином не розкрито об`єктивної сторони правопорушення, при цьому судом першої інстанції жодним чином не сформульовано доведеного судом обвинувачення, лише продубльовано зміст зазначених протоколів про адміністративне правопорушення, а також зазначення інших обставин в тексті мотивувальної частини постанови не можна вважати доведеним обвинуваченням, яке має бути сформульовано чітко та послідовно, а не походу викладу всього тексту судового рішення.
Враховуючи те, що протоколи про адміністративне правопорушення ВАД №376440 та ВАД №376425 від 08.12.2024 року не підлягають прийняттю до уваги в якості належних та допустимих доказів в цій справі, а тому не можуть бути прийняті до уваги долучені до них докази.
Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).
Отже, постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП підлягає скасуванню як незаконна, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
       Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.
Постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 19 червня 2025 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі №446/2890/24 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського 
апеляційного суду Березюк О.Г.