ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 серпня 2025 року           справа №360/1172/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гаврищук Т. Г., Компанієць І.Д. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 р.  у справі  № 360/1172/24 (головуючий І інстанції О.В. Захарова)   за позовом    ОСОБА_1   до   Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про   визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-  
                                                               ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області  (далі – відповідач, ГУПФУ),  в якій просив:  
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо припинення нарахування та виплати пенсії позивачу з квітня 2024 року;
- зобов`язати відповідача поновити нарахування та виплату щомісячної пенсії позивачу з квітня 2024 року на картковий рахунок банківської установи АТ “Ощадбанк” НОМЕР_1 .
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року позов задоволено частково, а саме суд: 
Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 вересня 2020 року.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області поновити ОСОБА_1 з 01 квітня 2024 року нарахування та виплату пенсії, на рахунок, відкритий у Акціонерному товаристві “Державний ощадний банк України”, а також виплатити заборгованість з пенсії, що виникла за період її несплати, починаючи з 01 квітня 2024 року.
В решті позовних вимог відмовив.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).
Відповідач, не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування скарги зазначає, зокрема, що 22.06.2020 Філією - Луганське обласне управління АТ “Ощадбанк”, на підставі статті 7 Договору між Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області та ПАТ “Державний банк України “ №31 від 29.05.2015 та на підставі пункту 3.1 розділу III Договору між Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області та ПАТ “Державний банк України” № 143 від 29.12.2018 , було надано інформацію за період з 01.06.2019 по 31.05.2020 по клієнтам , за рахунками яких суми пенсій та грошової допомоги одержуються за довіреністю більше як один рік або не одержуються більше як за один рік, в тому числі і стосовно ОСОБА_1 .
На підставі цієї інформації Головним управлінням листом №1200-010302-8/14281 від 20.07.2020 позивача було повідомлено про призупинення виплати пенсії з 01.09.2020 , зазначено причини призупинення виплати пенсії та надано роз`яснення щодо вирішення питання подальшої виплати пенсії. 
Лист №1200-010302-8/14281 від 20.07.2020 надсилався на адресу фактичного проживання/перебування як внутрішньо переміщеної особи позивача.
З дня припинення виплати пенсії - 01.09.2020 по день подання цього відзиву ОСОБА_1 до органів Пенсійного фонду України із заявою про виплату пенсії або грошової допомоги, відповідно до пункту 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596, особисто не звертався; заяву про виплату пенсії через електронну персональну сторінку користувача послуг (особистий кабінет) на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України не подавав; ідентифікації та верифікації особи, передбаченої пунктом 17 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 особисто та/або в особистому кабінеті на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України за допомогою віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія.Підпис» не проходив.
Головне управління не отримувало заяву про виплату пенсії на ім`я ОСОБА_1 і від АТ «Державний ощадний банк України».
Провести ОСОБА_1 виплату пенсії не можливо, оскільки ним не вчинено передбаченим законодавством України дій.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 є пенсіонером, отримує пенсію за віком довічно та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області, має статус внутрішньо переміщеної особи.
Листом від 22 червня 2020 року № 110.14-08/8-б/т Філія - Луганське обласне управління Акціонерного товариства “Ощадбанк” направило на адресу ГУПФУ в Луганській області інформацію щодо одержання пенсій та/або грошової допомоги з поточного рахунку за довіреністю більше як один рік або не одержання з поточного рахунку більше як один рік по Головному управлінню Пенсійного фонду України Луганської області за період з 01.06.2019 по 31.05.2020. У вказаному списку значиться ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , відділення банку – 304665/000030/060030, номер поточного рахунку – НОМЕР_3 , IBAN - НОМЕР_4 .
ГУПФУ в Луганській області листом від 20.07.2020 № 1200-010302-8/14281 повідомило позивача, що виплата пенсії буде призупинена з 01.09.2020 на підставі наданих ПАТ “Ощадбанк” списків з інформацією щодо сум пенсій та грошової допомоги, які одержуються за довіреністю більше як один рік, або не одержуються з поточного рахунка більше як один рік пенсіонерами силових структур Луганської області. Запропоновано звернутись до ГУПФУ в Луганській області, яке розташоване за адресою вул. Шевченка, 9 (або до територіального управління за місцем проживання) для вирішення питання щодо подальшої виплати пенсії. 
На підставі отриманої інформації ГУПФУ в Луганській області призупинено виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 вересня 2020 року.
12 серпня 2021 року позивач подав до Філії Луганського обласного управління Акціонерного товариства “Ощадбанк” заяву про виплату пенсії або грошової допомоги на поточний рахунок, який відкрито у НОМЕР_5 ОПЧ смт. Марківка, вул. Центральна буд. 23, Філія - Луганське обласне управління АТ “ОЩАДБАНК” поточний рахунок № НОМЕР_6 , рахунок установи уповноваженого банку в ТВБВ №10012/0162 ОПЧ смт. Марківка, вул. Центральна, буд. 23, код банку 304665, код згідно з ЄДРПОУ 09304612.
Відповідач листом від 27.09.2024 № 1200-0405-8/24689 у відповідь на адвокатський запит повідомив, що згідно з електронної бази даних пенсіонерів силових структур Луганської області ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні як отримувач пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262 “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”. Останній місць нарахування та виплати пенсії - серпень 2020 року. Виплата пенсій через уповноважені банки регулюється Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (зі змінами). Відповідно пункту 16 Порядку № 1596 якщо суми пенсії та грошової допомоги одержуються за довіреністю більш як один рік або не одержуються з поточного рахунка більш як один рік, уповноважений банк зобов`язаний повідомити про це відповідному органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, а одержувач - подати нову заяву до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення згідно з вимогами, визначеними в пункті 10 цього Порядку. У разі невиконання одержувачем цієї умови орган Пенсійного фонду України або орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку. На підставі інформації від АТ “Ощадбанк” по одержувачам, за рахунками яких суми пенсій та грошової допомоги не одержуються більше як один рік, ОСОБА_1 надіслано лист від 20.07.2020 № 1200-010302-8/14281, щодо необхідності надання нової заяви відповідно до пункту 10 Порядку № 1596 (додається). До органів Пенсійного фонду України ОСОБА_1 не звернувся. Виплату пенсії призупинено з 01.09.2020. Для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно особисто звернутися до будь якого сервісного центру.
У матеріалах пенсійної справи відсутнє рішення територіального органу Пенсійного фонду України про припинення виплати пенсії позивачу з 01 вересня 2020 року.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 92  Конституції  України  визначено,  що виключно законами України визначаються,  зокрема,:1) права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; 6) основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки; 12) організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики.
Частиною 2  статті 19 Конституції України встановлений обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією та законами України.
Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована  Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.
Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-VI).
Частиною 3 статті 4 Закону №1058-IV встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерел формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Статтею 5 Закону №1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.
Отже, нормативно-правовим актом, яким визначено підстави припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є Закон №1058-IV. Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом № 1058-IV, можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.
Відповідно до частини 2 статті 45 зазначеного Закону пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону. 
За приписами статті 47 Закону № 1058-VI, пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.
Право на отримання пенсії є конституційною гарантією. Суми пенсії є власністю позивача, оскільки з його заробітної плати протягом трудової діяльності здійснювалися утримання (страхові внески) з метою подальшої їх виплати у вигляді пенсії при досягненні особою пенсійного віку та набуття страхового трудового стажу.
Стаття 46 Закону № 1058-VI регулює правовідносини, що виникають під час виплати пенсії за минулий час: нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії; нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрат.
Виключно цим Законом № 1058-IV визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування (стаття 5 Закону № 1058-IV).
Підстави припинення та поновлення виплати пенсії врегульовано статтею 49 Закону № 1058-IV.
Відповідно до частини 1 зазначеної статті виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.
Аналіз вищенаведеної норми свідчить, що виплата пенсії припиняється лише на підставі відповідного рішення територіальних органів Пенсійного фонду або суду.
При цьому, перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів пенсійного фонду України, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії лише у випадках, прямо передбачених законом.
Відповідно до частини 2 статті 49 вказаного Закону поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.
Як свідчить аналіз положень Закону № 1058-VI припинення виплати пенсії можливо лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення з підстав, визначених  статтею 49 цього Закону.
Відповідач право позивача на отримання пенсії не заперечував.
Скаржник посилається на те, що виплата пенсії припинена у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.99 № 1596 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2016 № 662) затверджено Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках (далі - Порядок № 1596, у редакції, чинній на момент спірних правовідносин)
Відповідно до пункту 16 Порядку № 1596 якщо суми пенсії та грошової допомоги одержуються за довіреністю більш як один рік або не одержуються з поточного рахунка більш як один рік, уповноважений банк зобов`язаний повідомити про це відповідному органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, а одержувач - подати нову заяву до органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення згідно з вимогами, визначеними в пункті 10 цього Порядку. У разі невиконання одержувачем цієї умови орган Пенсійного фонду або орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку та проводить виплату через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України в установленому порядку. Орган Пенсійного фонду України та орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги у разі виключення банку з переліку уповноважених банків.
Разом з тим, матеріали справи не містять рішення пенсійного органу про припинення виплати пенсії позивачу з підстав передбачених Законом № 1058-VI. 
Можливість припинення територіальними органами Пенсійного фонду виплати пенсії без вирішення цього питання шляхом прийняття відповідного рішення чинним законодавством не передбачена.
Крім того, суд звертає увагу сторін, що приписи пункту 4 частини 1 статті 49 Закону № 1058 передбачають припинення саме виплати, а не нарахування пенсії у разі неотримання пенсіонером призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.
Суд зазначає, що порядок та умови отримання пенсійних виплат регулюються виключно Законом № 1058-VI. 
Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсійної виплати, суд вважає таким, що не ґрунтується на вимогах Закону.
Суд звертає увагу, що Конституційний Суд України у Рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2).
У преамбулі до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Отже, встановлення судом відсутності законності втручання, тобто вчинення дій не у спосіб, визначений законом, є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.
Також, позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України з заявами про поновлення виплати пенсії та виплату пенсії на поточний банківський рахунок.
З матеріалів адміністративної справи суд встановив, що заява про виплату пенсії на банківський рахунок подавалась позивачем до органу Пенсійного фонду України.
Колегія суддів зазначає, що відкриття АТ “Ощадбанк” банківського рахунку на ім`я позивача свідчить про те, що особу позивача на автентичність наданих ним документів, що посвідчують його особу, а також волю щодо відкриття банківського рахунку, установлено уповноваженими особами АТ “Ощадбанк”. На АТ “Ощадбанк” покладено обов`язок щомісяця не пізніше 20 числа подавати органам Пенсійного фонду України перелік відкритих за зверненнями органів Пенсійного фонду України поточних рахунків одержувачам із зазначенням номерів таких рахунків та інформації про укладення договорів банківського рахунка з одержувачами.
Статтею 316  КАС України  визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                               ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 р.  у справі  № 360/1172/24 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 20 серпня 2025 року.

Суддя-доповідач                                                                           Е.Г. Казначеєв

Судді                                                                                              І.Д. Компанієць

                                                                                                      Т.Г. Гаврищук