П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/37425/24	

Перша інстанція: суддя Радчук А.А.,
повний текст судового рішення
складено 19.03.2025, м. Одеса

 П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого           судді                     -            Джабурія О.В.
суддів                                          -            Вербицької Н.В.
-            Кравченка К.В.
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційними скаргами Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -
ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якій позивач просить суд: 
- визнати протиправними дії Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України щодо пересилання скарги ОСОБА_1 від 05.06.2024 року на дії працівників патрульної поліції, які склали постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №906437 для розгляду до Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області за супровідним листом Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України від 27.06.2024 року №Н-2112/41/13/04/02-24, що підписаний т.в.о заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення капітана поліції Артемом Хілініченком; 
- визнати протиправними дії Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції Одеській області щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 05.06.2024 року на дії працівників патрульної поліції (ЄО № 4116 від 02.07.2024), які склали від імені цього органу постанову про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №906437; 
- визнати протиправною відповідь за розглядом скарги ОСОБА_1 від 05.06.2024 року на дії працівників патрульної поліції, оформлену листом Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, від 31.07.2024 року №67/9838 за підписом начальника Віктора Дудки; 
- зобов`язати Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України розглянути скаргу ОСОБА_1 від 05.06.2024 року на дії працівників патрульної поліції у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян».
В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що позивач звернувся до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України зі скаргою на дії працівників патрульної поліції, в якій просив, зокрема, провести службову перевірку по викладених в скарзі фактах правопорушень та вжити відповідні заходи до правопорушників. У відповідь Управління патрульної поліції в Одеській області листом від 27.06.2024 року №H-2112/41/13/04/02-24 (додаток 3) повідомило про направлення скарги за належністю до Т.в.о. начальника Роздільнянського районного відділу ГУ НП в Одеській області, оскільки питання порушені у ній відносилися до повноважень цього органу поліції.
У подальшому Роздільнянський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області листом від 31.07.2024 року №67/9838 за результатом розгляду скарги повідомив, що в ході проведення перевірки було встановлено, що 26.05.2024 року співробітниками СРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області відносно позивача за керування транспортним засобом з порушенням пунктів 2.1.г, 2.0.в, 9.2.6 Правил дорожнього руху винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №906437 за ст.ст.121 ч.6, 122 ч.2, 126 ч.1 КУпАП. При цьому порушень чинного законодавства з боку співробітників СРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області не встановлено.
Однак позивач не погоджується з порядком розгляду його скарги від 05.06.2024 року на дії працівників патрульної поліції, оскільки предметом скарги були дії працівників патрульної поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, які окрім незаповненої Квитанції про сплату штрафу відповідно до постанови серії ББА №906437, жодного процесуального документу не надали. Враховуючи, що постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ББА №906437 складена співробітниками Роздільнянського РВП ГУ НП в Одеській області, то, як вважає позивач, в силу вимог ст.7 Закону України «Про звернення громадян», пункту 5 розділу V Порядку №930, Управління патрульної поліції в Одеській області не мало права надсилати скаргу для розгляду до Роздільнянського РВП ГУ НП в Одеській області. Позивач наголошує, що, оскільки, скарга стосувалася дій та рішень посадових осіб Роздільнянського РВП ГУ НП в Одеській області, то останній є зацікавленою особою та прямо заінтересований в результатах розгляду його скарги. Отже, позивач вважає порушеним своє право на розгляд його скарги неупередженим органом та просить зобов`язати Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України розглянути скаргу від 05.06.2024 року на дії працівників патрульної поліції у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян».
05.02.2025 року до суду від представника Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшов відзив на адміністративний позов, у якому, серед іншого, звернуто увагу на той факт, що позивач невірно вказав ЄДРПОУ Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і вказав ЄДРПОУ ГУНП в Одеській області, з чого не є зрозумілим до кого саме позивач висуває позовні вимоги. 
17.02.2025 року від позивача надійшла заява, в якій останній просить повернути Головному управлінню Національної поліції в Одеській області відзив від 03.02.2025 року №20/151, оскільки ГУНП в Одеській області не є учасником справи.
10.03.2025 року до суду надійшов відзив від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України.
Відповідно до відзиву, відповідач - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, з огляду на наступне.
Відповідач вказує, що 26 травня 2024 року відносно громадянина ОСОБА_1 поліцейським Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Захаровим було винесено постанову серії ББА №906437. 26 червня 2024 року за вх. №Н-2112 на адресу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції від громадянина ОСОБА_1 надійшла скарга на дії працівників патрульної поліції (в порядку Закону України «Про звернення громадян»). Під час опрацювання вказаної скарги було виявлено, що постанова серії ВБА №906437 від 26 травня 2024 року не виносилась співробітниками Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, а відтак, вищевказана постанова, а також будь-які докази, на підставі яких було винесено постанову в Управлінні патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції відсутні. Як встановлено під час розгляду скарги, особою, яка розглядала справу про адміністративне правопорушення був поліцейський Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області. Враховуючи, що дана особа не являється працівником ні Департаменту патрульної поліції, ні його структурних підрозділів, то скаргу ОСОБА_1 від 05.06.2024 року на дії працівників патрульної поліції переслано для розгляду до Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.
На підставі викладеного, відповідач наполягає на тому, що співробітники управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції після отримання скарги громадянина ОСОБА_1 на дії співробітників поліції щодо складання вищезазначеної постанови діяли законно та правомірно, відповідно до Закону України «Про звернення громадян» у строк, встановлений Законом переслали таке звернення за належністю відповідному органу, про що було повідомлено громадянина ОСОБА_1 .
Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України (вул. Ак. Корольова, 5, м. Одеса, 65114, код ЄДРПОУ 40108740), Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул. Ярослава Мудрого, 5, м. Роздільна, Роздільнянський р-н, Одеська обл., 67400, код ЄДРПОУ 41411592) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.
Визнано протиправними дії Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України щодо пересилання скарги ОСОБА_1 від 05.06.2024 року на дії працівників поліції, які склали постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №906437, для розгляду до Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області за супровідним листом Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України від 27.06.2024 року №Н-2112/41/13/04/02-24. 
Зобов`язано Роздільнянський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області направити скаргу ОСОБА_1 від 05.06.2024 року на дії працівників Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області на розгляд у порядку підлеглості вищому органу у структурі Національної поліції України. 
В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
На вказане рішення суду 21.04.2025 року Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року у справі №420/37425/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовної заяви громадянина ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Апелянт вважає зазначене рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.
19.05.2025 року на адресу суду за вх.№26515/25 від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, який просить апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 року по справі №420/37425/24 в оскаржуваній частині залишити без змін. Також заявник просить стягнути з відповідача-1 на його користь судові витрати за розглядом апеляційної скарги, докази понесення яких будуть надані суду після винесення постанови у справі, оскільки визначити їх кінцевий розмір він не може до завершення перегляду справи.
Крім того, на вищевказане рішення суду першої інстанції, ОСОБА_1 також звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить виключити з описової частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 року посилання на матеріали щодо розгляду його скарги від 05.06.2024 року Роздільнянським РВП ГУ НП в Одеській області; визнати процедуру розгляду Одеським окружним адміністративним судом відзиву УПП в Одеській області ДПП України від 18.03.2025 року недійсною, а її результати недопустимими доказами; скасувати в оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції від 19.03.2025 року у справі №420/37425/24 та ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення позову, в решті зазначене рішення залишити без змін; стягнути з відповідачів на його користь судові витрати, докази понесення яких будуть надані ОСОБА_1 після винесення постанови у справі.
30.06.2025 року на адресу суду за вх.№26515/25 від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому заявник просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року по справі №420/37425/24 в частині відмови у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, розглянути скаргу громадянина ОСОБА_1 від 05 червня 2024 року – без змін

Відповідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг. 

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №906437, складеною 26.05.2024 року поліцейським Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області О. Захаровим, за керування незареєстрованим ТЗ застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення штраф у розмірі 850,00 грн. на підставі ч.6 ст.121 КУпАП.
У свою чергу, позивач – ОСОБА_1 звернувся до начальника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України зі скаргою від 05.06.2024 року на дії працівників патрульної поліції, якою просив:
1. Провести службову перевірку по викладених в скарзі фактах правопорушень та вжити відповідні заходи до правопорушників;
2. Повідомити причини та умови, що сприяли порушенню його прав;
3. Повідомити посади, прізвища, ім`я та по-батькові правопорушників;
4. Забезпечити відновлення його порушених прав і надіслати засвідчені належним чином копії усіх документів, у т.ч. доказів, фото- відеоматеріалів з бодікамер патрульних поліцейських тощо, якими підтверджуються обставини адміністративного правопорушення за Квитанцією про сплату штрафу відповідно до постанови серії ББА №906437;
5. Про результати розгляду цієї скарги повідомити письмово, рекомендованим листом.
У скарзі позивач зазначав, що єдиний документ, що він отримав від працівників патрульної поліції, це була Квитанція про сплату штрафу відповідно до постанови серії ББА №906437 (додається), яка не була ними заповнена. 
Листом від 27.06.2024 року вих. №Н/2112/41/13/04/02-24, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України направило за належністю звернення громадянина ОСОБА_1 до Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №906437 була складена співробітником цього підрозділу.
Також цей лист направлений на адресу ОСОБА_1 , що ним не заперечується.
Листом Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області від 31.07.2024 року вих. №67/9838, позивачу надано відповідь, де зазначено, що 02.07.2024 року до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області з Управління патрульної поліції ДПП НП України (вих. № Н-2112/41/13/04/02-24 від 27.06.2024 року) надійшло його звернення зі скаргою на дії працівників патрульної поліції (ЄО № 4116). В ході проведення перевірки встановлено, що 26.05.2024 року співробітниками СРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області відносно позивача за керування транспортним засобом з порушенням пунктів 2.1.г, 2.0.в, 9.2.6 Правил дорожнього руху винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №906437 за ст.ст. 121 ч.6, 122 ч.2, 126 ч.1 КУпАП. Порушень чинного законодавства з боку співробітників СРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області не встановлено.
У матеріалах щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 05.06.2024 року на дії працівників поліції наявні Пояснення поліцейських Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області – ОСОБА_2 та Захарова О., які 26.05.2024 року перебували на черговому патрулюванні Роздільнянського району. Поліцейський ОСОБА_3 надав пояснення щодо складання постанови серії ББА №906437.
Згідно рапорту начальника СРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області від 31.07.2024 року, порушень чинного законодавства з боку співробітників СРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області при винесенні постанови відносно громадянина ОСОБА_1 не встановлено. З пояснень капітана поліції ОСОБА_2 та старшого сержанта поліції ОСОБА_4 встановлено, що 26.05.2024 року під час несення служби у с. Новокрасне був встановлений громадянин ОСОБА_1 при керуванні мопедом з порушенням правил дорожнього руху та на останнього було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №906437 за порушення пунктів 2.1.г, 2.0.в, 9.2.6 Правил дорожнього руху за ст.ст.121 ч.6, 122 ч.2, 126 ч.1 КУпАП.
Щодо надання відеоматеріалів з бодікамер патрульних поліцейських у рапорті зазначено, що Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» Розділом VIII. «Загальний порядок зберігання та видачі відеозаписів» пунктом 1 передбачено вивантаження відеозаписів з карт пам`яті портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів, установлених на службових транспортних засобах, БПЛА, на сервер зберігання відеозаписів здійснюється шляхом приєднання карти пам`яті до спеціального обладнання в автоматичному режимі за допомогою спеціального програмного забезпечення або в інший спосіб, визначений виробником до такого сервера, пунктом 3 передбачено строк зберігання відеозаписів становить: 1) з портативних та відео реєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, - 30 діб; 2) з автомобільної або стаціонарної системи залежно від технічних характеристик не менше 30 діб. Таким чином переглянути відеофіксацію порушень ПДР з боку громадянина ОСОБА_1 не надається можливим. Таким чином, в ході проведення перевірки по фактам, викладеним у скарзі ОСОБА_1 , підстав для призначення та проведення службового розслідування не встановлено.
Вважаючи протиправними дії Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України щодо пересилання скарги від 05.06.2024 на дії працівників патрульної поліції, які склали постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 906437 для розгляду до Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, позивач звернувся до суду з даними позовом.
Позивач вважає, що Управління патрульної поліції в Одеській області не мало права надсилати скаргу для розгляду до Роздільнянського РВП ГУ НП в Одеській області, оскільки скарга стосувалася дій та рішень посадових осіб Роздільнянського РВП ГУ НП в Одеській області, тому останній є зацікавленою особою та прямо заінтересований в результатах розгляду скарги.
Відповідач зазначив, що Головне управління Національної поліції в Одеській області та Департамент патрульної поліції дві окремі та не підпорядковані один одному юридичні особи публічного права, тому скаргу ОСОБА_1 від 05.06.2024 року на дії працівників патрульної поліції переслано для розгляду до Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, де вони працюють.
ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне. 
Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Відповідно до вимог ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про звернення громадян», під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Зокрема, скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Відповідно до вимог ст.4 Закону України «Про звернення громадян» до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:
порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);
створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;
незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.
Стаття 5 Закону України «Про звернення громадян» передбачає вимоги до звернення.
Зокрема, звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Звернення може бути усним чи письмовим.
Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні «гарячі лінії» та записується (реєструється) посадовою особою.
Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).
У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування кваліфікованого електронного підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.
Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.
Відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про звернення громадян», звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Стаття 16 Закону України «Про звернення громадян» регламентує питання щодо розгляду скарг громадян.
Так, згідно з вимогами ч.1 ст.16 Закону, скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.
До скарги додаються наявні у громадянина рішення або копії рішень, які приймалися за його зверненням раніше, а також інші документи, необхідні для розгляду скарги, які після її розгляду повертаються громадянину (ч.6 ст.16 Закону).
Стаття 18 Закону України «Про звернення громадян» передбачає права громадянина при розгляді заяви чи скарги, а саме громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, посадових осіб, має право:
особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;
знайомитися з матеріалами перевірки;
подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;
бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;
користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;
одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;
висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;
вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.
Відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
Відповідно до вимог ст.20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.
У відповідності до п.13 «Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України», що затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2017 року №930 (далі Порядок №930), усі звернення громадян, що надходять до органів (підрозділів) поліції, підлягають обов`язковій класифікації за встановленими статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» видами, а саме: пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) та скарги: скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів (підрозділів) поліції, має права, визначені статтею 18 Закону України «Про звернення громадян» (п.4 розділу IV Порядку №930).
Розділ V Порядку №930 регламентує такий порядок розгляду скарг громадян: 
1. Скарга на дії чи рішення органу (підрозділу) поліції або їх посадових осіб подається в порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до законодавства України, у разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.
Розгляд скарг громадян на дії (бездіяльність) працівників органів (підрозділів) поліції здійснюється в порядку, передбаченому цим Порядком.
2. За кожною скаргою громадян на наявність порушень чи недоліків у роботі органів (підрозділів) поліції або на дії (бездіяльність) поліцейських проводиться ретельна перевірка органом чи підрозділом поліції, до якого звернувся зі скаргою громадянин, або тим органом (підрозділом) поліції, якому доручено проведення відповідної перевірки керівництвом Національної поліції України.
3. За результатами перевірки виконавець складає і подає на розгляд керівнику органу (підрозділу) поліції або його заступникам рапорт (доповідну записку), в якому (якій) зазначає чи підтвердилися наведені відомості (факти) та яких заходів вжито для усунення виявлених порушень або недоліків.
Громадянину за наслідками розгляду скарги надається письмова відповідь.
4. Рішення за розглядом скарги громадянина приймає керівник органу (підрозділу) поліції (або його заступник), у провадженні якого знаходиться скарга.
У разі визнання скарги громадянина обґрунтованою або такою, що підлягає задоволенню, забезпечується повнота і своєчасність її розгляду, приймаються рішення відповідно до законодавства України і негайно вживають заходів щодо поновлення порушених прав громадянина.
Рішення вищого органу поліції за результатами розгляду скарги у разі незгоди з ним громадянина може бути оскаржено до суду в установлений законодавством України строк.
5. Забороняється надсилати скарги громадян для розгляду тим органам (підрозділам) поліції або їх посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються, а також тим, які не мають повноважень для їх розгляду.
6. У разі необхідності підпорядкованому органу (підрозділу) поліції може бути доручено проведення додаткової перевірки конкретних обставин чи відомостей (фактів), викладених у зверненні громадянина, відповідно до законодавства України.

ОБГРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Стосовно розгляду скарги позивача від 05.06.2024 року, колегія суддів зазначає наступне.
Так, предметом судового розгляду є перевірка дотримання відповідачами вимог Закону України «Про звернення громадян» та Порядку №930 під час розгляду скарги позивача від 05.06.2024 року.
Обставини щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №906437, не перебувають у площині юрисдикції адміністративного суду.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, листом від 27.06.2024 року вих. №Н/2112/41/13/04/02-24, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України направило за належністю звернення громадянина ОСОБА_1 до Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №906437 була складена співробітником цього підрозділу.
Також цей лист направлений на адресу ОСОБА_1 .
Згідно з вимогами ч.1 ст.16 Закону, скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.
Аналогічне передбачено п.1 розд. Розділ V Порядку №930.
З аналізу наведених норм слідує, що розгляд скарг здійснюється у порядку підлеглості вищим органом, посадовою особою або судом. Водночас, колегія суддів зазначає, що Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України не є вищим органом по відношенню до Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 р. №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції за переліком згідно з додатком 1.
Згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 р. №730, утворено Головне управління Національної поліції в Одеській області та Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції.
Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
Відповідно до вимог ч.ч. 1-3 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають:
1) центральний орган управління поліції;
2) територіальні органи поліції.
До складу апарату центрального органу управління поліції входять організаційно поєднані структурні підрозділи, що забезпечують діяльність керівника поліції, а також виконання покладених на поліцію завдань.
У складі поліції функціонують:
1) кримінальна поліція;
2) патрульна поліція;
3) органи досудового розслідування;
4) поліція охорони;
5) спеціальна поліція;
6) поліція особливого призначення;
7) інші підрозділи, діяльність яких спрямована на виконання завдань поліції або на забезпечення її функціонування, рішення про створення яких приймається керівником поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року №877 затверджене Положення про Національну поліцію.
Наказом Національної поліції України від 06.11.2025 року №73 затверджене Положення про Департамент патрульної поліції, яким передбачено, що Департамент координується і контролюється заступником Голови Національної поліції України, який відповідно до розподілу функціональних (посадових) обов`язків координує і контролює діяльність патрульної поліції. Департамент складається із структурних підрозділів апарату Департаменту, його територіальних (відокремлених) підрозділів, інших підрозділів патрульної поліції у тому числі підрозділів поліції особливого призначення.
З огляду викладене, колегія суддів констатує, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України розглянути скаргу ОСОБА_1 від 05.06.2024 року на дії працівників Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Щодо пересилання скарги позивача від 05.06.2024 року Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України на розгляд до Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, колегія суддів зазначає наступне.
Так, відповідно до вимог ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян», забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Аналогічне передбачено п.5 розд. Розділ V Порядку №930, а саме забороняється надсилати скарги громадян для розгляду тим органам (підрозділам) поліції або їх посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються, а також тим, які не мають повноважень для їх розгляду.
Позивач оскаржує дії Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України щодо пересилання скарги від 05.06.2024 року на дії працівників патрульної поліції, які склали постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №906437 для розгляду до Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, саме з підстав того, що скарга стосувалася дій та рішень посадових осіб Роздільнянського РВП ГУ НП в Одеській області, тому останній є зацікавленою особою та прямо заінтересований в результатах розгляду його скарги.
Колегія суддів погоджується з доводами позивача, оскільки дійсно п.5 розд. Розділ V Порядку №930 встановлена заборона надсилати скарги громадян для розгляду тим органам (підрозділам) поліції або їх посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються, а також тим, які не мають повноважень для їх розгляду.
Отже, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України щодо пересилання скарги ОСОБА_1 від 05.06.2024 року на дії працівників патрульної поліції, які склали постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №906437 для розгляду до Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області за супровідним листом Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України від 27.06.2024 року №Н-2112/41/13/04/02-24.

Стосовно позовних вимог до Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, колегія суддів зазначає наступне. 
Матеріалами справи підтверджується, що листом Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області від 31.07.2024 року вих. №67/9838 за підписом начальника, позивачу надано відповідь на скаргу від 05.06.2024 року, де зазначено, що 02.07.2024 року до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області з Управління патрульної поліції ДПП НП України (вих. №Н-2112/41/13/04/02-24 від 27.06.2024 року) надійшло його звернення зі скаргою на дії працівників патрульної поліції (ЄО № 4116). В ході проведення перевірки встановлено, що 26.05.2024 року співробітниками СРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області відносно позивача за керування транспортним засобом з порушенням пунктів 2.1.г, 2.0.в, 9.2.6 Правил дорожнього руху винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №906437 за ст.ст.121 ч.6, 122 ч.2, 126 ч.1 КУпАП. Порушень чинного законодавства з боку співробітників СРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області не встановлено.
В матеріалах щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 05.06.2024 року на дії працівників патрульної поліції наявні пояснення поліцейських Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області – ОСОБА_2 та Захарова О., які 26.05.2024 року перебували на черговому патрулюванні Роздільнянського району. Поліцейський ОСОБА_3 надав пояснення щодо складання постанови серії ББА №906437.
Згідно рапорту начальника СРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області від 31.07.2024 року, порушень чинного законодавства з боку співробітників СРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області при винесенні постанови відносно громадянина ОСОБА_1 не встановлено. З пояснень капітана поліції ОСОБА_2 та старшого сержанта поліції ОСОБА_4 встановлено, що 26.05.2024 року під час несення служби у с. Новокрасне був зупинений громадянин ОСОБА_1 при керуванні мопедом з порушенням правил дорожнього руху та у відношенні останнього було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №906437 за порушення пунктів 2.1.г, 2.0.в, 9.2.6 Правил дорожнього руху за ст.ст. 121 ч.6, 122 ч.2, 126 ч.1 КУпАП.

Щодо надання відеоматеріалів з бодікамер патрульних поліцейських у рапорті зазначено, що Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» Розділом VIII. «Загальний порядок зберігання та видачі відеозаписів» пунктом 1 передбачено вивантаження відеозаписів з карт пам`яті портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів, установлених на службових транспортних засобах, БПЛА, на сервер зберігання відеозаписів здійснюється шляхом приєднання карти пам`яті до спеціального обладнання в автоматичному режимі за допомогою спеціального програмного забезпечення або в інший спосіб, визначений виробником до такого сервера, пунктом 3 передбачено строк зберігання відеозаписів становить: 1) з портативних та відео реєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, - 30 діб; 2) з автомобільної або стаціонарної системи залежно від технічних характеристик не менше 30 діб. Таким чином, переглянути відеофіксацію порушень ПДР з боку громадянина ОСОБА_1 не надається можливим. Отже, в ході проведення перевірки по фактам, викладеним у скарзі ОСОБА_1 , підстав для призначення та проведення службового розслідування не встановлено.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що скаргу позивача від 05.06.2024 року розглянуто керівництвом Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області у межах наданих повноважень, оскільки заборона, встановлена п.5 Розділ V Порядку №930, стосується надсилання скарги громадян для розгляду тим органам (підрозділам) поліції або їх посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються, а також тим, які не мають повноважень для їх розгляду.
Отже, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання протиправними дій Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції Одеській області щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 05.06.2024 року на дії працівників патрульної поліції (ЄО № 4116 від 02.07.2024), які склали від імені цього органу постанову про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №906437; визнання протиправною відповіді за розглядом скарги ОСОБА_1 від 05.06.2024 року на дії працівників патрульної поліції оформлену листом Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, від 31.07.2024 року №67/9838 за підписом начальника Віктора Дудки.
Колегія суддів наголошує, що задоволення позовних вимог у цій частині не відновить порушеного права позивача.
Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Вирішуючи даний спір, судом першої інстанції вірно враховано, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, і у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення суду.

Щодо способу відновлення порушеного права позивача на неупереджений розгляд його скарги, колегія суддів вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права у даному випадку є зобов`язання Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області направити скаргу ОСОБА_1 від 05.06.2024 року на дії працівників Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області на розгляд у порядку підлеглості вищому органу у структурі Національної поліції України.
Таким чином, позов підлягає задоволенню частково з виходом за межі позовних вимог на підставі ч.2 ст.9 КАС України.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. 
Згідно з вимогами ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи наведене правове регулювання у контексті встановлених обставин справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що адміністративний позов належить задовольнити частково.
Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, – 
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		О.В. Джабурія	
Судді	  	К.В. Кравченко    Н.В. Вербицька