Справа № 344/13269/21 
Провадження № 22-ц/4808/809/25 
Головуючий у 1 інстанції Кіндратишин Л. Р. 
Суддя-доповідач Луганська 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2025 року м. Івано-Франк

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Луганської В.М.
суддів – Баркова В.М., Василишин Л.В. 
за участю секретаря - Кузів А.В.
учасники справи
позивач – ОСОБА_1 
відповідач - Комунальне некомерційне підприємство «Івано-Франківський обласний клінічний кардіологічний центр Івано-Франківської обласної ради»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2025 року, постановлену судом у складі судді Кіндратишин Л.Р. 
у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Івано-Франківський обласний клінічний кардіологічний центр Івано-Франківської обласної ради» про скасування наказів про зміну істотних умов праці та звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 
в с т а н о в и в:
       Як вбачається із матеріалів справи у серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами в яких просив скасувати накази від 25 травня 2021 року №141 і 142, від 02 серпня 2021 року №103 і №185, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 03 серпня 2021 року по день прийняття рішення.
Позивач обгрунтовував позовні вимоги тим, що з 02 серпня 1999 року перебував у трудових відносинах з відповідачем. З 01 листопада 2019 року працює на посаді лікаря-кардіолога Відділення інфаркту міокарда з блоком інтенсивної терапії, в якому до 02 серпня 2021 року працював з повноваженнями лікуючого лікаря в однозмінному режимі з тривалістю щоденної робочої зміни 7 год 42 хв. 
25 травня 2021 року відповідачем винесено наказ №141 «Про внесення змін до Положення про відділення інфаркту міокарда з блоком інтенсивної терапії та посадової інструкції лікарів-кардіологів відділення інфаркту міокарда з блоком інтенсивної терапії», який стосувався внесення доповнень до Положення про Відділення та посадової інструкції щодо визначення чергувань у позмінному режимі роботи у відповідності до затвердженого графіка. В цей же день відповідачем винесено наказ №142 «Про повідомлення лікарю-кардіологу відділення ІМзБІТ ОСОБА_1 щодо зміни істотних умов праці (режиму роботи)». 
Оскаржуваними наказами позивача зобов`язано працювати у двох режимах роботи – в режимі щоденному однозмінному (8:00-15:42 (Д)) та у позмінному по 12 год у зміні (8:00-20:00, 20:00-8:00), що суперечить вимогам положення про відділення, відповідно до якого для лікарів стаціонарів встановлюється режим роботи в одну зміну з 08:00 до 15:42.
Вважав , що наказ № 266 від 25 липня 2019 року є неправомірним, оскільки фактична зміна істотних умов праці відбулась ще з 01 листопада 2019 року, коли він був переведений на посаду лікаря-кардіолога в однозмінному режимі роботи. Згідно штатного розпису від 01 вересня 2020 року налічується 12 посад лікарів-кардіологів, проте наказ про зміну істотних умов праці стосується тільки його одного, що свідчить про дискримінацію прав у сфері на працю. 
На його думку, графіком роботи лікарів Відділення на серпень 2021 року і усним розпорядженням завідувач безпідставно зменшив обсяг його посадових повноважень і позбавив обов`язку виконання щоденної роботи в однозмінному режимі.
Зважаючи на те, що зобов`язування працювати у двох режимах змінної роботи неправомірне, позивач погоджувався працювати у відділенні у звичному для нього однозмінному режимі щоденної основної роботи з обов`язками і функціями лікуючого лікаря з 08:00 до 15:42, з окремим робочим місцем, виконанням основних щоденних обов`язків тощо. 
Позивач не надавав згоди на внесення суперечливих доповнень до своєї посадової інструкції. Вказане він відобразив у заявах від 26 липня 2021 року на адресу генерального директора і начальника відділу кадрів. Разом з тим, в даних заявах він не повідомляв відповідача, що відмовляється від продовження роботи та не інформував про незгоду на внесення змін до положення про відділення. 
Зазначив, що відповідач також не визначив чітко, відповідно до статті 29 КЗпП України основне робоче місце позивача в лікарській Відділення в якості лікуючого лікаря по щоденному догляду за хворими в загальних лікувальних позаблочних палатах чи в лікарській Блоку інтенсивної терапії в якості чергового лікаря на цілодобовому посту по догляду за хворими в палатах інтенсивної терапії у позмінному режимі. 
З цієї причини факт порушення ним трудової дисципліни 02 серпня 2021 року відсутній, оскільки не підтверджує відсутність на робочому місці, яке не було визначено.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КНП «Івано-Франківський обласний клінічний кардіологічний центр Івано-Франківської обласної ради» про скасування наказів про зміну істотних умов праці та звільнення з роботи відмовлено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 07 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 01 грудня 2021 року без змін.

Постановою Верховного Суду від 30 серпня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Івано-Франківського міського суду від 01 грудня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 07 лютого 2022 року залишено без змін.

В жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2021 року за нововиявленими обставинами, просив скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2021 року за нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування заяви, як на нововиявлені обставини заявник послався на обставину фіксування відповідачем в день звільнення його з роботи 02 серпня 2021 року в табелі обліку використання робочого часу працівниками ВІМзБІТ за серпень 2021 року факту нібито допущення 02 серпня 2021 року ( з поміж чотирьох лікарів кардіологів у робочій зміні з 08 год. 02.08.2021) порушення трудової дисципліни у вигляді прогулу. Керуючись позицією відповідача і визнання ним його перебування на роботі у ВІМзБІТ 02.08.2021 з 8:00 год до 17:00 год полягав у відсутності позивача на роботі у ВІМзБІТ на відсутньому саме для нього ( з поміж чотирьох лікарів кардіологів у робочій зміні з 08 год. 02.08.2021) окремому фіксованому робочому місці. Обставина фіксування якого 02.08.2021 супроводжувалася звільненням його з роботи не 30.07.2021 на підставі п. 4 ч.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з нібито порушенням ним трудової дисципліни, а 02.08.2021 на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП у зв`язку із його відмовою у продовженні роботи при зміні істотних умов праці.
Також посилається на обставину відсутності саме для нього, з поміж чотирьох лікарів –кардіологів у робочій зміні з 08 год 02.08.2021 на трьох цілодобових постах лікаря-кардіолога окремого фіксованого місця в якості одного з лише трьох цілодобових постів лікаря-кардіолога у ВІМзБІТ, закріплених з 08 год по 02.08.2021 за іншими трьома лікарями.
Дана обставина штучно спровокувала його відсутність на роботі у ВІМзБІТ саме на відсутньому для нього фіксованого робочому місці, яка була визнана відповідачем як прогул.
Крім цього, зазначив, що в день його звільнення, відповідач приховав від нього обставину фіксування в табелі обліку використання робочого часу працівниками ВІМзБІТ за серпень 2021 року факту нібито вчиненого ним прогулу.
Змінюючи наказом від 25.05.2021 року №142 позивачу істотні умови праці, відповідач приховав від нього намір позбавити його фіксованого робочого місця у ВІМзБІТ з 01.08.2021, зокрема в перший день же визначеного йому виходу на роботу у змінених істотних умовах праці у серпні 2021 року, а саме 02.08.2021. 
Табель обліку використання робочого часу за серпень 2021 року підтверджує закріплення з 02.08.2021 року за трьома лікарями ОСОБА_2 - 12д.-12 год, ОСОБА_3 7,7 – 7 год 42 хв, ОСОБА_4 7,0 - 7 год робочих місць з проведенням обліку використання робочого часу, що свідчить про позбавлення виключно його з 02.08.2024 року фіксованого робочого місця.
З копією табелю обліку використання робочого часу за серпень 2021 року він ознайомився 17.09.2024 при ознайомленні з матеріалами судової справи № 344/6696/23.
Під час розгляду справи №344/13269/21 за його позовом до КНП ІФОККЦІФОР відповідач замовчував невідому йому обставину фіксування факту нібито допущення позивачем з 8:00 год 02.08.2021 порушення трудової дисципліни у вигляді прогулу в табелі.Табель і табель обліку робочого часу працівників ВІМзБІТ за серпень 2021 року є джерелом інформації щодо перебування на робочому місці лікарів ВІМзБІТ у серпні 2021 року, зокрема -02 серпня 2021 року.
В табелі обліку використання робочого часу працівниками ВІМзБІТ за серпень 2021 року відповідач зобов`язаний був провести облік використання робочого часу у серпні 2021 року щодо усіх працівників зазначеного структурного підрозділу закладу, зокрема і до лікаря ОСОБА_1 .
В табелі обліку робочого часу працівників ВІМзБІТ за серпень 2021 відсутні відомості стосовно лікаря ОСОБА_1 , а щодо інших трьох лікарів кардіологів у робочій зміні з 8:00 год 02.08.2021 ( ОСОБА_2 12д-12 год), ОСОБА_3 )7, 7-7 год 42 хв), ОСОБА_4 (7, 0 -7 год) зафіксовано їх перебування, що свідчить про закріплення з 8:00 год 02.08.202 року трьох наявних у ВІМзБІТ фіксованих робочих місць саме за вказаними лікарями. Це означає, що фіксування у табелі факту начебто допущення ним прогулу 02.08.2021 року свідчить про те, що саме він не перебував на фіксованому робочому місці за ним 02.08.2021 року не могло бути та не було закріплено відповідачем окреме робоче місце/пост, бо розгортання четвертого поста лікаря-кардіолога у ВІМзБІТ не передбачено підпунктом 2 пп.3 п.3 наказу «Про зміни в структурі закладу» від 25.07.2019 №266.
До 30 липня 2021 року у робочих змінах з 8:00 год ранку за ним постійно було закріплено окреме фіксоване робоче місце, а саме один з трьох лікарських постів у ВІМЗбіт, забезпечене необхідними для роботи засобами відповідно до вимог п.1.8 розділу 1 його посадової інструкції.
Змінюючи його істотні умови праці з 01.08.2021 наказом від 25.05.2021 №142 відповідач з 01.08.2021 року не створив для нього нове фіксоване робоче місце та не забезпечив його необхідним для роботи засобами.
Змінюючи істотні умови праці з 01.08.2021 наказом від 25.05.2021 №142, відповідач приховував свій намір позбавити його фіксованого робочого місця у ВІМзБІТ з 01.08.2021, зокрема в перший день же визначеного йому виходу на роботу у змінених істотних умовах праці у серпні 2021 року, а саме 02.08.2021.
З вини відповідача, він з поміж чотирьох лікарів, незалежно від режиму робочого часу ( чи то у дві зміни чи то в одну зміну) при позмінному режимі роботи відділення не міг перебувати на роботі ( працювати) з 08 год 02.08.2021 на фіксованому робочому місці в якості одного з трьох постів лікаря-кардіолога, закріплених за іншими трьома лікарями, також з вини відповідача він був відсутній на роботі на нествореному четвертому лікарському робочому місці у ВІМзБІТ, що спричинило фіксування факту прогулу, оскільки таке робоче місце не було передбачено у ВІМзБІТ.
З вини відповідача з 08 год 02.08.2021 він був позбавлений можливості виконувати роботу в палатах інтенсивної терапії ВІМзБІТ у зв`язку з грубим порушенням роботодавцем законодавства про працю та прихованим від нього і суду під час розгляду справи неправомірними діями при зміні істотних умов праці з 01.08.2021 і звільненням з роботи 02.08.2021 та на час розгляду справи йому не було відомо про складання відповідачем об 11:45 та 15 год. від 02.08.2021 Актів « Про невиконання функціональних обов`язків згідно графіка роботи працівників ВІМзБІТ та посадової інструкції лікаря-кардіолога» супроводжувалось прихованою обставиною одночасного фіксування у «Табелі» по ньому ( з поміж чотирьох лікарів у зміні з 08 год.) по факту нібито допущення ним прогулу на тлі позбавлення саме 02.08.2021 фіксованого робочого місця у ВІМзБІТ, що унеможливило виконання ним роботи в палатах ВІМзБІТ та могло вплинути на зміст судового рішення.
Відповідач змінюючи істотні умови праці з 01.08.2021 позбавив його гарантованого Конституцією України права на належні, сприятливі та справедливі умови праці ( а саме позбавив його, з поміж чотирьох лікарів у зміні з 08 год. 02.08.2021, у ВІМзБІТ фіксованого робочого місця в якості одного з трьох цілодобових постів лікаря кардіолога, закріплених за трьома іншими лікарями) на тлі чого позбавив його права на працю звільненням з роботи 02.08.2021.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2021 року у справі № 344/13269/21 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Івано-Франківський обласний клінічний кардіологічний центр Івано-Франківської обласної ради» за нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, висновки викладені в ухвалі не відповідають обставинам справи, суд не дослідив та не дав оцінку доводам скаржника, неправильне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 17 вересня 2024 року при ознайомленні з матеріалами справи № 344/6696/23  ОСОБА_1 ознайомився з доказом у справі №344/13269/21, а саме з засвідченою копією табелю, як складової табеля обліку використання робочого часу за серпень 2021 року.
У табелі містяться відомості лише стосовно нього, напроти прізвища лікаря ОСОБА_1 за друге число поставлена відмітка «ПР»
Зазначає, що надати повну об`єктивну оцінку відокремлено лише самому письмовому доказу в якості табеля не вбачається можливим, бо вказаний табель не є повним, оскільки містить відомості не щодо всіх лікарів структурного підрозділу. У зв?язку з цим позивачем долучено засвідчену відповідачем копію письмового доказу, з яким він ознайомився лише у 2024 році при ознайомленні з матеріалами іншої цивільної справи №344/4270/23 за позовом ОСОБА_1 до КНП ІФОККЦІФОР про стягнення сум, належних до виплати у зв`язку зі звільненням, а саме - копію табеля обліку робочого часу» працівників ВІМБІТ за серпень 2021 року, в якому відсутні відомості стосовно лікаря ОСОБА_1 , на відміну від графіка роботи лікарів ВІМзБІТ на серпень 2021, з яким ознайомився ще на початку липня 2021 року, і в якому, на відміну від ОСОБА_1 , щодо інших трьох лікарів-кардіологів у робочій зміні з 8:00 год 02.08.2021 зафіксовано їх вихід у зміну та відпрацювання відповідної кількості годин.
Повноцінним табелем обліку використання робочого часу» усіх працівників ВІМзБІТ за серпень 2021 року слід вважати дві його складові, а саме - табель і табель обліку робочого часу працівників ВІМзБІТ за серпень 2021 року. Зауважує, що в день звільнення його з роботи 02.08.2021 року, позивачу не було відомо про обставину фіксування в табелі обліку використання робочого часу факту нібито допущення ним порушення трудової дисципліни у вигляді прогулу з 08 год 02.08.2021.
Відповідач, всупереч вимозі частини 1 статті 149 К3пП України, не вимагав від позивача письмових пояснень щодо причини нібито вчинення прогулу 02.08.2021 року, ознайомив позивача не з Актом «Про фіксування відсутності на робочому місці», а з Актом «Про невиконання функціональних обов?язків згідно графіка роботи працівників ВІМзБІТ та посадової інструкції лікаря-кардіолога».
Посилається на те, що під час розгляду справи №344/13269/21 відповідач замовчував невідомі скаржнику обставини фіксування в табелі факту нібито допущення ним прогулу з 08 год 02.08.2021 року та невиплати заробітної плати за останній день перебування на роботі 02.08.2021 з 8:00 до 15:42 год. Увипадку фіксування роботодавцем факту вчинення працівником прогулу в табелі обліку використання робочого часу, постає питання наявності чи відсутності робочого місця зі зміною істотних умов праці.
Під час розгляду справи №344/13269/21 відповідач стверджував про розгортання (визначення) для усіх лікарів-кардіологів у ВІМзБІТ на 35 ліжкомісць тільки трьох рівноцінних окремих фіксованих робочих місць (цілодобових постів).
Діючими Правилами внутрішнього трудового розпорядку було затверджено обов`язок керівника відповідача щодо закріплення за кожним лікарем у робочій зміні у ВІМзБІТ його фіксованого робочого місця/поста, удосконалення організації робочих місць/постів, а також передбачено, що кожен лікар у своїй робочій зміні у ВІМзБІТ є відповідальним за утримання і передачу свого фіксованого робочого місця/поста у належному стані.
Вважає, що  відповідач, за умови недотримання свого обов`язку закріплення у робочій зміні за кожним лікарем його окремого фіксованого робочого місця/поста (всупереч вимозі пункту 1 розділу IV ПВТР) - позбавляв лікаря можливості належно виконувати свої посадові обов`язки (трудову функцію) у будь-якому режимі робочого часу у ВІМБІТ, що слід вважати зміною (погіршенням) істотних умов праці лікаря.
Табель обліку робочого часу працівників ВІМзБІТ та табель не містять усієї необхідної інформації про початок робочих змін лікарів. Така інформація є важливою для підтвердження обставин одночасного перебування та трьох фіксованих постах саме з 8:00 год 02.08.2021 трьох лікарів –кардіологів ОСОБА_4 )7, 0 -7 год), ОСОБА_2 (12 д-12 год, ОСОБА_3 (7.7 -7 год 42 хв). Одночасне з 8:00 год 02.08.2021 року перебування на роботі на трьох фіксованих робочих місцях/постах у ВІМзБІТ свідчить про закріплення з 8:00 год 02.08.2021 трьох наявних цілодобових лікарських постів саме м за вказаними трьома лікарями.
Вважає, що засвідчена відповідачем копія табеля з безпідставним фіксуванням у ньому факту начебто допущення ним прогулу 02.08.2021, є доказом того, що лікар ОСОБА_1 не перебував у ВІМзБІТ на фіксованому робочому місці з 8:00 год, яким мав би виступати неіснуючий четвертий лікарський пост і за ним при зміні істотних умов праці 02.08.2021 не могло бути та не було закріплено відповідачем одне з трьох окремих робочих місць/постів, визначене підпунктом 2 пп. 3.3 п. 3 Наказу «Про зміни в структурі закладу» від 25.07.2019 №266 . На думку скаржника, копії табеля і табеля обліку робочого часу працівників ВІМзБІТ за серпень 2021 року є доказами для підтвердження нововиявленої обставини, за якої - лікаря ОСОБА_1 відповідач безпідставно позбавив з 8:00 год 02.08.2021 попередньо визначеного йому фіксованого робочого місця у ВІМзБІТ та необхідних для роботи засобів, що унеможливлювало належним чином виконання ним своїх обов`язків у палатах ВІМзБІТ у будь-якому режимі робочого часу. На переконання позивача, така зміна (погіршення) інших істотних умов праці 02.08.2021, а саме позбавлення його фіксованого робочого місця/поста та, відповідно, позбавлення можливості належно виконувати свої посадові обов?язки у будь-якому режимі робочого часу у ВІМзБІТ 02.08.2021, є неправомірною та істотною для справи обставиною.
Припинення з лікарем ОСОБА_1 трудового договору наказами про звільнення від 02.08.2021 за №103 і №85, винесеними, керуючись наказом від 25.05.2021 №142 про заплановану зміну істотних умов праці на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України є неправомірним.
Зазначає, що за умови не приховування відповідачем факту безпідставного фіксування начебто вчинення ним прогулу під час розгляду справи №344/13269/21, ним було б піднято питання наявності чи відсутності для лікаря ОСОБА_1 визначеного йому одного з трьох лікарських фіксованих робочих місць/постів у ВІМзБІТ.
Про наявність нововиявленої обставини позбавлення при зміні істотних умов праці з 01.08.2021 , зокрема 02.08.2021 , винятково лікаря ОСОБА_1 як зайвого працівника одного з трьох окремих фіксованих робочих місць/цілодобових постів закріплених з 8:00 год 02.08.2021 за іншими трьома лікарями, визначеного йому підпунктом 2 пп.3.3 п.3 наказу від 25.07.2019 №266 та пунктами 1.7, 1.8 посадової інструкції позбавило його можливості належно виконувати посадові обов`язки у будь-якому режимі робочого часу, що слід вважати зміною (погіршенням) його істотних умов праці з 01.08.2021 року. Відповідач діяв неправильно, коли станом на 08:00 год 02.08.2021 не створив йому окреме робоче місце і не забезпечив його необхідними для роботи засобами не забезпечивши позивачу належні і сприятливі умов праці. Прихований від нього примус до праці в умовах позбавлення працівника фіксованого робочого місця був застосований виключно до нього з фіксуванням 02.08.2021 у Табелі його відсутності на роботі у ВІМзБІТ на нествореному четвертому фіксованому робочому місці/посту у ВІМзБІТ.
Суд не взяв до уваги, що в рішенні від 01.12.2021 року встановлено, що 23.01.2020 було затверджено посадову інструкцію лікаря-кардіолга ОСОБА_1 . Суд апеляційної інстанції 07.02.2022 також встановив, що згідно пункту 1.7. Інструкції робоче місце знаходиться безпосередньо у відділенні, на території інших відділень центру та у відділеннях закладів охорони здоров`я міста та області. Проте у судових рішеннях не встановлено обставину позбавлення позивача 02.08.2021 року того робочого місця (одного з трьох фіксованих робочих місць/постів), яке було попередньо визначено у п.1.7 посадової інструкції, адже не було відомо про обставину фіксування в табелі обліку використання робочого часу усіх працівників ВІМЗБІТ за серпень 2021 року факту нібито допущення 02.089.2021 позивачем прогулу; обставину фіксування факту одночасного перебування з 8:00 год 02.08.2021 інших трьох лікарів на трьох наявних у ВІМзБІТ фіксованих робочих місцях (цілодобових постах). Відповідач 02.08.2021 року позбавив позивача одного з трьох фіксованих робочих місць/постів.
Скаржник не погоджується із висновком суду про те, що табель і табель обліку робочого часу працівників ВІМзБІТ за серпень 2021 року виступає новим доказом і новим обґрунтуванням позовних вимог одночасно. Суд не врахував, що вказані Табелі виступають доказом підтвердження наявності взаємопов`язаних ново виявлених обставин, які існували нв час розгляду справи №344/13269/21, однак не були відомі позивачу і суду на час розгляду справи, тому такий доказ не може вважатися новим доказом.
Вважає, що істотна для справи обставина позбавлення 02.08.2021 лікаря ОСОБА_1 попередньо визначеного йому фіксованого робочого місця/поста у ВІМзБІт 01.08.2021 – є підставою для скасування наказів від 25.05.2021 за №№142 і 141, наказів про звільнення з роботи від 02.08.2021 №103 і №185 зп п.6 ст.36 КЗпП України, та поновлення позивача на роботі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник Винник Ю.Г. підтримали апеляційну скаргу в межах її доводів.

У судовому засіданні представник Комунального некомерційного підприємства «Івано-Франківський обласний клінічний кардіологічний центр Івано-Франківської обласної ради» проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухав учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2021 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, які викладені у заяві про перегляд рішення за ново виявленими обставинами не є істотними для справи, а також є новим доказом та новим обґрунтуванням позовних вимог одночасно.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення, а відтак у разі, якщо нововиявлена обставина була відома суду під час ухвалення судового рішення, то вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Ознаку «не були і не могли бути відомі особі» слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.
Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.
Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.
Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення .
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто, ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді справі, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.
Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Відповідні правові позиції щодо визначення нововиявлених обставин наведено у постановах Верховного Суду: від 02 травня 2018 року у справі 2а-7523/10/1270, від 10 квітня 2019 року у справі № 813/8070/14 (454/2641/14-а), від 19 червня 2019 року у справі № 815/1918/15, від 06 вересня 2022 року у справі
№ 363/1900/13-ц (провадження № 61-89св20), а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі № 9901/230/20 (провадження №11-452заі21).
Перегляд рішень, ухвал та судових наказів у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження в цивільному судочинстві. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.
Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення. На вказаному наголошено у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2024 року у справі № 643/12492/18, провадження № 61-7813св24.
Із усталеної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA
v. russia, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення мотивоване тим, що у відповідача відбулися зміни в організації діяльності і праці шляхом реорганізації, що мало своїм наслідком зміну істотних умов праці позивача. Внаслідок переведення посада позивача не змінилась, проте змінився його режим роботи у зв`язку з роботою у новоствореному структурному підрозділі. Після попередження останнього за 2 місяці про зміну режиму роботи, як істотних умов праці, ОСОБА_1 не погодився працювати у новому режимі роботи, відповідно його звільнено на підставі пункту 6 частини 1 статті 36 КЗпП України.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 07 лютого 2022 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2021 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 30 серпня 2022 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2021 року та постанова Івано-Франківського апеляційного суду від 07 лютого 2022 року залишені без змін.
Звертаючись із заявою до суду про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2021 року ОСОБА_1 як на істотну обставину, що не була встановлена судом та не могла бути йому відома, послався на табель і табель обліку робочого часу працівників ВІМзБІТ за серпень 2021 року, які на його думку є доказами того, що ОСОБА_1 був позбавлений фіксованого робочого місця у ВІМЗБІТ та необхідних для роботи засобів. Відповідач залишив саме позивача з поміж чотирьох лікарів (3 пости - 4 лікарі) з 8:00 год 02.08.2021 року, що зумовило його відсутність на роботі саме на відсутньому для нього фіксованому робочому місці і відповідно зумовило встановлення відповідачем факту буцімто вчинення ним прогулу. Відповідач приховав від нього при зміні істотних умов праці з 01.08.2021 року, а також у перший день виходу на роботу у змінених істотних умовах праці у серпні 2021 року, позбавленням його фіксованого робочого місця у ВІМзБІТ.
Проаналізувавши зміст рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2021 року та наведені заявником підстави для його перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені заявником обставини, не є істотними для справи обставинами, виходячи з наступного.
Так, згідно з графіку, табелю обліку використання робочого часу і підрахунку заробітку за серпень 2021 року в окремому графіку визначено зміни лікаря ОСОБА_1 на серпень 2021 року. У табелі щодо ОСОБА_1 в графі 02.08.2021 здійснено запис - «п/р».
У табелі обліку робочого використання робочого часу працівниками ВІМзБІТ за серпень 2021 року не зазначено лікаря ОСОБА_1 , наявні відомості про трьох інших лікарів-кардіологів.
Між тим, згідно з графіком роботи лікарів відділення інфаркту міокарда з блоком інтенсивної терапії за серпень 2021 року, затвердженим генеральним директором, з яким ОСОБА_1 ознайомлено під підпис, передбачено чергування вдень, тобто з 08:00-20:00 - 7 раз на місяць, та вночі з 20:00-08:00 - 6 раз на місяць, та один раз 6 годин.
Такий режим роботи погоджений профспілковою організацією відповідно до статті 247 КЗпП України.
У затвердженому 02 серпня 2021 року графіку для ОСОБА_1 передбачене чергування «Д», тобто з 08:00-20:00.
Згідно вказаного графіку 02.08.2021 року передбачено для лікаря ОСОБА_1 чергування «Д», для лікаря ОСОБА_2 - «Д», лікаря ОСОБА_3 -7,7, ОСОБА_4 7,0.
Тобто, вказаним вище графіком встановлено режим роботи лікарів кардіологів і 02.08.2021 року мало вийти на роботу у відділенні чотири лікаря кардіолога. Позивач про це знав, ця обставина підтверджується матеріалами справи.
У заяві від 26 липня 2021 року вх. № 525, яка адресована генеральному директору КНП «Івано-Франківський обласний клінічний кардіологічний центр Івано-Франківської обласної ради», ОСОБА_1 повідомив що погоджується працювати і виходити на роботу із 01 серпня 2021 року у відділення інфаркту міокарда з блоком інтенсивної терапії в однозмінному режимі основної щоденної роботи з обов`язками лікуючого лікаря з щоденного догляду за хворими в загальних (позаблочних) палатах із 08:00 до 15:42 (Д) (т. 1, а. с. 17-19). Готовий одночасно додатково залучатись до одного (при потребі двох) чергувань у місяць, як не основної роботи, тривалістю 12 год із 8:00 до 20:00 (Д) або ж із 20:00 до 8:00 (Н) згідно з графіком чергувань. Крім того, не надає своєї згоди на внесення суперечливих змін до пункту 2.2 розділу 2 його посадової інструкції.
02 серпня 2021 складено акти про те, що лікар-кардіолог відділення інфаркту міокарда з блоком інтенсивної терапії ОСОБА_1 02 серпня 2021 о 11 год 45 хв. та о 15 год 00 хв. ще не приступив до виконання функціональних обов`язків згідно з затвердженим графіком роботи лікарів відділення.
ОСОБА_1 в акті про невиконання функціональних обов`язків згідно графіку роботи працівників відділення зазначив, що він із 08 год 00 хв 02 серпня 2021 року приступив до виконання своїх посадових обов`язків як лікуючий лікар відділення інфаркту міокарда з блоком інтенсивної терапії відповідно до вимог своєї посадової інструкції (пункти 2.27, 2.29, 4.3) та Положення у щоденному режимі роботи в одну зміну.
Наказами генерального директора КНП «Івано-Франківський обласний клінічний кардіологічний центр Івано-Франківської обласної ради» В. Якимчука від 02 серпня 2021 року № 103 та № 185 ОСОБА_1 звільнено з роботи у зв`язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці, на підставі пункту 6 ст. 36 КЗпП України.
Рішенням Івано-Франківського міського суду у справі № 344/4270/23 встановлено, що ОСОБА_1 02.08.2021 року перебував на роботі, однак режиму роботи, у якому він безпідставно прагнув працювати (однозмінного режиму з окремими винятками), у ВІМзБІТ вже не існувало на підставі відповідних організаційно-розпорядчих документів, оскільки з 01.08.2021 року у відділенні позивача було введено позмінний режим роботи відповідно до затверджених графіків.
Відповідно до затвердженої 23 січня 2020 року посадової інструкції лікаря-кардіолога відділення інфаркту міокарда з блоком інтенсивної терапії вищої кваліфікації ОСОБА_1 лікар-кардіолог безпосередньо надає спеціалізовану медичну допомогу пацієнтам кардіологічного профілю, у тому числі швидку і невідкладну.
Згідно з пунктом 1.7 інструкції робоче місце знаходиться безпосередньо у відділенні, на території інших відділень центру та у відділеннях закладів охорони здоров`я міста та області. Пунктом 2.2 передбачено, що лікар чергує у блоці інтенсивної терапії відповідно до затвердженого графіку .
Позивач знав про зміну істотних умов праці, що підтверджується матеріалами справи.
Наказом генерального директора В. Якимчука КНП «Івано-Франківський обласний клінічний кардіологічний центр Івано-Франківської обласної ради» від 25 травня 2021 року № 141 зобов`язано внести доповнення до пункту 3 розділу ІІІ «Положення про відділення інфаркту міокарда з блоком інтенсивної терапії» у наступній редакції: «Графік робочого часу з позмінним режимом роботи працівників відділення інфаркту міокарда з блоком інтенсивної терапії розробляє завідувач відділення та ознайомлює з його змістом працівників структурного підрозділу», яке буде діяти із 01 серпня 2021 року та до підпункту 2.2 розділу 2 «Посадової інструкції лікарів-кардіологів відділення інфаркту міокарда з блоком інтенсивної терапії» у наступній редакції: «Чергує у відділенні інфаркту міокарда з блоком інтенсивної терапії в позмінному режимі роботи відповідно до затвердженого графіка роботи лікарів відділення інфаркту міокарда з блоком інтенсивної терапії», які будуть діяти із 01 серпня
2021 року .
Того ж дня наказом № 142 зобов`язано підготувати і вручити під підпис письмове повідомлення лікарю-кардіологу відділення інфаркту міокарда з блоком інтенсивної терапії ОСОБА_1 про зміну істотних умов праці - позмінний режим відділення інфаркту міокарда з блоком інтенсивної терапії із 01 серпня 2021 року, а саме: 8:00-20:00 (Д), 20:00-8:00 (Н), 8:00-15-42 (Д). З повідомленням позивач ознайомлений 26 травня 2021 року 
26 травня 2021 року внесено зміни до посадової інструкції відповідно до яких до пункту 2.2 розділу 2 внесено доповнення у наступній редакції «чергує у відділенні інфаркту міокарда з блоком інтенсивної терапії в позмінному режимі роботи відповідно до затвердженого графіка роботи лікарів відділення інфаркту міокарда з блоком інтенсивної терапії», які будуть діяти із 01 серпня 2021 року. Зі змінами позивач ознайомився 28 травня 2021 року.
Наказом Комунального закладу «Івано-Франківський обласний клінічний кардіологічний центр» від 25 липня 2019 року № 266 «Про зміни в структурі закладу» вирішено створити на базі відділення анестезіології з палатами інтенсивної терапії на 12 ліжок та інфарктного відділення № 1 на 45 ліжок відділення інфаркту міокарда з блоком інтенсивної терапії на 35 ліжок та відділення кардіоваскулярних втручань (без ліжок).
Згідно п.3.3. вказаного наказу введено в штатний розпис відділення інфаркту міокарда з блоком інтенсивної терапії на 35 ліжок з наступним переліком посад, зокрема п.2- лікар –кардіолог (три цілодобові пости - 14.25 посад.
Матеріали справи не містять доказів того, що за лікарями –кардіологами особисто були закріплені цілодобові пости на період чергування лікарів.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що твердження позивача, про те, що він був позбавлений фіксованого робочого місця у ВІМзБІТ та необхідних для роботи засобів та те, що відповідач залишив саме позивача з поміж чотирьох лікарів (3 пости - 4 лікарі) з 8:00 год 02.08.2021 року, що зумовило його відсутність на роботі саме на відсутньому для нього фіксованому робочому, що підтверджується табелем та табелем обліку робочого часу за серпень 2021 року не є істотною новоявленою обставиною в розумінні ст. 423 ЦПК України, оскільки позивача звільнено 02.08.2021 року з роботи у зв`язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці, на підставі пункту 6 ст. 36 КЗпП України, а не за відсутність його перебування на робочому місті згідно графіку роботи (прогул). Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині.
Не заслуговують на увагу посилання скаржника про те, що суд не звернув увагу, що лікар ОСОБА_1 з 8:00 год 02.08.2021 року виступав у ролі зайвого (четвертого) лікаря у зміні та був позбавлений одного із трьох фіксованих робочих місць/постів у ВІМзБІТ у змінених істотних умовах праці, оскільки дані обставини не підтверджується матеріалами справи.
Разом з тим, суд першої інстанції помилково зазначив, що надана позивачем копія табелю та табелю обліку робочого часу працівниками ВІМзБІТ за серпень 2021 року є новими доказами. Доводи апеляційної скарги в цій частині є слушними. Однак ця обставина не впливає на правильний висновок суду про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2021 року.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384, ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 13 червня 2025 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.М. Барков

Л.В. Василишин