31.07.25
33/812/321/25
Справа № 489/9470/24
Провадження № 33/812/321/25

ПОСТАНОВА
Іменем України
31 липня 2025 року                                                        м. Миколаїв
                      
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Коломієць В.В.
із секретарем судового засідання Шурмою Є.М.,
за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника Мозжеріна Ю.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , подану його захисником – адвокатом Мозжеріним Юрієм Сергійовичем, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,
В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
11 липня 2025 року захисник  ОСОБА_1 – адвокат Мозжерін Ю.С. - звернувся з апеляційною скаргою разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, посилаючись на поважність причин його пропуску. На обґрунтування вказаного клопотання зазначав, що про винесення рішення ОСОБА_1 дізнався 23 червня 2025 року коли отримав повідомлення з УПП в Миколаївській області від 20 травня 2025 року, яким його було сповіщено, що постановою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2025 року його було позбавлено права керування за ч. 1 ст. 130 КУпАП. До цієї дати жодних викликів, сповіщень, повідомлень про необхідність прибути до суду щодо розгляду зазначеної справи ОСОБА_1 не надсилалось. 25 червня 2025 року він, як захисник Дана М.М. на підставі укладеного 23 червня 2025 року договору про надання правової допомоги, ознайомився з матеріалами справи та 30 червня 2025 року подав вперше апеляційну скаргу на вказану постанову, між тим постановою Миколаївського апеляційного суду від 07 липня 2025 року апеляційна скарга була повернута, в зв`язку з тим, що не було додано витяг з договору про надання правової допомоги на підтвердження його повноважень.
Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Мозжеріна Ю.С., які підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в клопотанні, апеляційний суд встановив наступне.
Згідно положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення постанова судді у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 винесена 23 квітня 2025 року.
Відповідно до чинного законодавства, початок 10-денного строку на апеляційне оскарження починається з дня винесення постанови.
Останнім днем подачі апеляційної скарги є 02 травня 2025 року.
Апеляційна скарга на постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 23 квітня 2025 року вперше була подана 30 червня 2025 року, тобто, поза межами строку, встановленого ст. 294 КУпАП.
Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.
З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції справа неодноразово призначалась до розгляду. Про розгляд справи 13 березня 2025 року ОСОБА_1 був повідомлений телефонограмою (а.с. 8). 13 березня 2025 року судове засідання не відбулось у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 , розгляд справи було відкладено на 23 квітня 2025 року. Про призначене на 23 квітня 2025 року судове засідання ОСОБА_1 був належним чином своєчасно повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 27 березня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16), тобто за адресою, яку він повідомив працівникам поліції при складанні матеріалів справи про адмінправопорушення як його місце проживання (відео на диску № 2 о 03: 24:13 год) та саме цю адресу проживання вказав ОСОБА_1 у даному судовому засіданні у суді апеляційної інстанції.
В судове засідання 23 квітня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, клопотань про відкладення розгляду від нього не надходило, суд першої інстанції розглянув справу 23 квітня 2025 року у відсутність ОСОБА_1 . 
Вищевикладені обставини спростовують доводи заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження про те, що ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи і суд проводив судовий розгляд за відсутності відомостей про належне сповіщення його про судове засідання. 
Не можуть бути прийняті до уваги і посилання апелянта на ознайомлення з оскаржуваною постановою лише 23 червня 2025 року як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки діючим законодавством перебіг строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення пов`язаний не з моментом отримання її копії чи ознайомлення, а з днем винесення постанови суду. Крім того, доказів отримання повідомлення від 20 травня 2025 року з УПП в Миколаївській області тільки 23 червня 2025 року – апелянтом не надано. До того ж, як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, інформація в якому є загальнодоступною та безкоштовною, оскаржувана постанова була надіслана судом 24 квітня 2025 року та забезпечено надання загального доступу 28 квітня 2025 року.
При цьому апеляційний суд звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейським судом з прав людини наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, чого не було зроблено ОСОБА_1 у даній справі.
Сам факт укладання договору про надання правової допомоги між адвокатом Мозжеріним Ю.С. та ОСОБА_1 тільки 23 червня 2025 року та ознайомлення захисника з матеріалами справи 25 червня 2025 року, тобто поза строком апеляційного оскарження, за наявності в матеріалах справи даних про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи 23 квітня 2025 року, не може свідчити про поважність причин пропуску строку, передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП.
Отже апеляційним судом не встановлено обставин, які б об`єктивно свідчили про пропуск цього строку з поважної причини. 
Таким чином, зазначені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду не свідчать про їх поважність, в зв`язку з чим відсутні законні підстави для його поновлення.
Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд враховує що у рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип resjudicata, тобто остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення, що як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
У  даній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, апеляційним судом не було встановлено особливих і непереборних обставин, які б перешкоджали апелянту оскаржити постанову Ленінського районного суду м.Миколаєва від 23 квітня 2025 року у передбачений ст.294 КУпАП строк. 
За таких обставин, враховуючи вимоги ч.2 ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту, оскільки вона подана після закінчення встановленого законом строку на апеляційне о скарження і у поновленні цього строку відмовлено.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити ОСОБА_1 в поновленні процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м.Миколаєва від 23 квітня 2025 року.
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя Миколаївського 
апеляційного суду Коломієць В.В.