Ухвала    
 
22 липня 2025 року
м. Київ
 
справа № 495/1317/20
провадження № 61-8716ск25  
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крат В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощоков Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року (повний текст судового рішення складено 31 жовтня 2022 року) в складі колегії суддів: Громіка Р. Д., Драгомерецького М. М., Дришлюка А. І., у справі за позовом ОСОБА_1 до малого підприємства «База відпочинку «Імпульс», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до МП «База відпочинку «Імпульс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів.
 
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 травня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
 
09 липня 2021 ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 травня 2021 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до МП «База відпочинку «Імпульс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,, про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів закрито. Роз`яснено ОСОБА_1 про наявність у неї права протягом десяти днів з дня отримання ним постанови звернутися до Одеського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
 
07 липня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргуна ухвалу Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року.
 
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
 
Незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили (частина третя статті 394 ЦПК України).
 
У статті 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
 
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
 
У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі,   ОСОБА_1  просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, мотивуючи тим, що не була повідомлена про дату та час розгляду справи та не отримувала копію оскарженої ухвали, що є порушенням її прав. Окрім цього,  ОСОБА_1   вказує, що проходила стаціонарне лікування з 23 жовтня 2022 року по 11 листопада 2022 року, з 13 лютого 2023 року по 24 лютого 2023 року, з 12 грудня 2024 року по 19 грудня 2024 року. Таким чином, перебуваючи у важкому фізичному та психологічному стані здоров`я ОСОБА_1 не мала можливості брати участь у судових засіданнях 19 жовтня 2022 року та 31 жовтня 2022 року, цікавитися самостійно датою їх призначення, дізнаватися про результати розгляду. 
 
Разом з тим, виключні випадки передбачені частиною третьою статті 394 ЦПК України для поновлення строку на касаційне оскарження у касаційній скарзі не зазначені та не обґрунтовані. 
 
Касаційний суд вже зауважував, що положення частини третьої статті 394 ЦПК України мають імперативний характер і поширюються на будь-яких осіб, які подають касаційну скаргу (див. ухвалу Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2024 року в справі № 760/17314/17 (провадження № 61-12604ск24)).
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У пунктах 91-96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 (провадження № 14-29цс24) зазначено, що: 
«91. «Разом з тим слід відмітити, що позивач (заявник, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи або відповідного судового провадження. У разі відсутності обставин непереборної сили ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу.
92. ЄСПЛ сформував практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.
93. Такий підхід є складовою частиною принципу правової визначеності у площині запобігання перегляду остаточних судових рішень за відсутності вагомих для цього підстав.
94. Зокрема, ЄСПЛ у справах «Світлана Науменко проти України», «Трегубенко проти України», «Праведна проти Росії», «Желтяков проти України» зазначає, що у випадках перегляду судових рішень як у порядку нагляду, так і у зв`язку з нововиявленими обставинами національним судам необхідно забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів, як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.
95. Норма про відмову у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення (частина друга статті 358 ЦПК України), на переконання Великої Палати Верховного Суду, не порушує саму сутність права доступу до правосуддя, а запровадження наведеного процесуального строку відповідає завданням цивільного судочинства та основним засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема таким, як: «змагальність сторін» (кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій) та «неприпустимість зловживання процесуальними правами» (учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається).
96. Отже, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що «особою, не повідомленою про розгляд справи» (пункт 1 частини другої статті 358 ЦПК України), не можна вважати особу, яка власне ініціювала розгляд справи або відповідного судового провадження (позивача, заявника, третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору), яка скористалася своїм правом доступу до правосуддя, подала позовну заяву (заяву, скаргу), на підставі якої було відкрито судове провадження».
 
У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 04 листопада 2024 року у справі № 405/4689/19 (провадження № 61-1979сво24) зазначено, що:
«Об`єднана палата вже звертала увагу, що у разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України). 
У передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення), та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. 
При цьому дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21)).
 
Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру (частина третя статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень»).
 
Аналіз клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та судових рішень у справі № 495/1317/20, які оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, свідчить, що  ОСОБА_1 була обізнана про розгляд справи, зокрема подавала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. В ухвалі Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року, яка оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 05 грудня 2022 року, вказано, що про судове засідання, призначене на 19 жовтня 2022 року, сторони були належним чином сповіщені (https://reyestr.court.gov.ua/Review/107603413); повний текст ухвали Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року складено 31 жовтня 2022 року.
 
Окрім цього, особа, яка подала касаційну скаргу, у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження не наводить та не обґрунтовує, що пропуск строку на касаційне оскарження зумовлено внаслідок виникнення обставин непереборної сили. 
 
Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).
 
Таким чином, оскільки касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту ухвали Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
 
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до малого підприємства «База відпочинку «Імпульс», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                      В. І. Крат
 
                                                                                                І. О. Дундар 
 
                                                                                                Є. В. Краснощоков