ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 676/2769/14-ц
Провадження № 22-ц/820/1225/25

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Грох Л. М., П`єнти І. В., 
секретар судового засідання Заворотна А. В.,
з участю представника відповідачів ОСОБА_1 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 лютого 2025 року (суддя Семенюк В. В., повне судове рішення складено 07 березня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Шевчик Ніни Михайлівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання нікчемним заповіту та визнання дій приватного нотаріуса Шевчик Ніни Михайлівни щодо посвідчення заповіту нечинними.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд 

у с т а н о в и в :
У квітні 2014 року ОСОБА_2 , звертаючись до суду із вказаним позовом, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог від 23 вересня 2014 року, 25 листопада 2014 року, 19 лютого 2018 року, заяви про зміну предмета та підстав позову від 27 лютого 2017 року зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_5 . На час смерті матері з нею без реєстрації проживала його дружина ОСОБА_6 , яка здійснювала за нею догляд та виконувала усі її доручення. На день відкриття спадщини він був єдиним спадкоємцем за законом першої черги і тому, на його думку, має виключне право на спадкування всього майна померлої. При зверненні до приватного нотаріуса Шевчик Н. М. йому стало відомо, що ОСОБА_5 за життя нібито неодноразово вчиняла заповіти 06 січня 2005 року, 30 грудня 2009 року та 06 жовтня 2010 року. Згідно з останнім заповітом мати заповіла земельну ділянку площею 1,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , усе інше майно, де б воно не було та з чого б не складалось, в розмірі по 1/4 частині заповіла ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , а 1/2 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 заповіла йому. 
Вважає, що мати не могла зробити таке розпорядження. Її підпис і рукописний текст в заповіті підроблені, оскільки за станом здоров`я вона не могла їх виконати. Йому достовірно відомо, що мати за життя не склала жодного заповіту та мала у разі смерті передати усе майно на його користь. Усі документи матері зберігалися у нього і за їх відсутності встановити особу заповідача неможливо. ОСОБА_5 , як особа з інвалідністю І групи, за станом свого здоров`я не змогла би прийти до нотаріуса для складання заповіту. З 2002 року за межі свого помешкання вона не виходила. Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в присутності яких нібито мати підписувала заповіт, є зацікавленими особами. 
Приватний нотаріус Шевчик Н. М. в порушення пункту 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, у якому вказано на обов`язковість зазначення часу, дати та ідентифікаційного номера перевірки, не дотрималась цих вимог. На примірнику заповіту відсутня відмітка про перевірку справжності спеціального бланка нотаріального документа. 
Перевірка робочого місця нотаріуса станом на 06 жовтня 2020 року не проводилася. Акт сертифікації робочого місця приватного нотаріуса Шевчик Н. М. не містить всіх необхідних обов`язкових реквізитів і не міг бути складений у 2010 році, оскільки на заяві нотаріуса про зміну робочого місця наявна відмітка про її реєстрацію 13 жовтня 2015 року, що свідчить про невідповідність робочого місця приватного нотаріуса Шевчик Н. М. вимогам статті 25 Закону України «Про нотаріат» і неможливість вчинення нею нотаріальних дій.
У заповіті та у графі № 5 Реєстру не зазначено місце його складення (приміщення, в якому вчинялися нотаріальні дії).
Також нотаріус у встановлений законодавством спосіб не забезпечила державну реєстрацію заповіту в Спадковому реєстрі та вчинила несанкціоновані дії з інформацією, яка обробляється в комп`ютерних автоматизованих системах, маючи право доступу до неї.
Тому позивач просив суд встановити заповіт, посвідчений 06 жовтня 2010 року приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Шевчик Н. M., нікчемним і визнати нотаріальну дію по посвідченню заповіту нечинною. 
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 лютого 2025 року в позові відмовлено.
ОСОБА_2 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права. Вважає, що рішення суду ухвалено неповноважним судом через порушення порядку визначення судді для розгляду справи. У протокол автоматизованого розподілу справ внесено неправдиві відомості і він не підписаний діловодом ОСОБА_9 . Заявлені ним клопотання належним чином не були розглянуті з постановленням ухвал у нарадчій кімнаті. Вважає, що повноваження адвоката відповідачів ОСОБА_1 належним чином не підтверджені. Суд не повідомивши його належним чином і без його участі 20 травня 2024 року провів судове засідання, в якому здійснив допит свідків, позбавивши права задавати їм запитання. Клопотання про виклик свідків він не заявляв. Всупереч вимогам статті 200 ЦПК України підготовче провадження у справі не закрито. Суд взяв до уваги в якості доказу довідку про результати позапланової цільової перевірки приватного нотаріуса Шевчик Н.М. від 24 грудня 2014 року, який, на його думку, є неналежним та недопустимим доказом. Зазначена довідка всупереч вимогам частини 10 статті 83 ЦПК України через канцелярію суду чи в судовому засіданні не надавалась, клопотання про її долучення до матеріалів справи не заявлялось. Суд неправильно встановив обставини справи на підставі завідомо неправдивих показів свідків. Ухвали суду від 12 травня 2014 року та 14 жовтня 2014 року про призначення почеркознавчої експертизи не виконані. Зазначення про відмову позивача від призначення такої експертизи є хибним та не відповідає дійсності. В резолютивній частині рішення відсутній висновок про відмову або задоволення вимоги про визнання нотаріальної дії нечинною. Суд не взяв до уваги те, що в заповіті не зазначено місце його складання, він не підписаний заповідачем та посвідчений неповноважною особою, що є порушенням вимог статті 1247 ЦК України та тягне визнання його нікчемним. Суд не звернув увагу на відсутність витягу з типом реєстрації: Реєстрація заповіту, що є доказом вчинення та підтвердження нотаріальних дій, а також відсутність акту сертифікації робочого місця приватного нотаріуса. 
Представник Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у відзиві просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на необґрунтованість її доводів. Здійснення діяльності приватним нотаріусом Шевчик Н. М. і посвідчення нею 06 жовтня 2010 року заповіту ОСОБА_5 відповідають вимогам закону.
У засіданні апеляційного суду представник відповідачів апеляційну скаргу не взнав.
Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно установив, що ІНФОРМАЦІЯ_1  померла мати позивача та прабаба ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 19 листопада 2013 року) (а. с. 5, т. 1).
Щодо майна померлої ОСОБА_5  26 листопада 2013 року заведена спадкова справа, що підтверджується копією спадкової справи та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 32-51, т. 1; а. с. 199-200, т. 2). 
За життя ОСОБА_5 склала три заповіти:
- 06 січня 2005 року (посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Саварчуком М. М.), згідно з яким заповіла земельну ділянку розміром 1,85 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовану на території Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, дочці ОСОБА_10 , усе інше майно, де б воно не було і з чого б не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_10 та ОСОБА_2 в рівних частинах (а. с. 176, т. 1);
- 30 грудня 2009 року (посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Саварчуком С. Л.), відповідно до якого заповіла усе своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй і на що за законом вона матиме право в рівних частинах онуці де ОСОБА_11 та сину ОСОБА_2 (а. с. 187, т. 1);
06 жовтня 2010 року (посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Шевчик Н. М. за № 1855), за змістом якого заповіла земельну ділянку площею 1,85 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках, усе інше майно, де б воно не було і з чого б не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй і на що за законом вона матиме право, заповіла ОСОБА_3 частку, ОСОБА_4 частку та сину ОСОБА_2 частку. Заповіт посвідчено в присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (а. с. 11, т. 1). 
Заповіт від 06 жовтня 2010 року зареєстрований у Спадковому реєстрі 06 жовтня 2020 року за № 50063607 (а. с. 9, т. 1). 
Відповідно до довідки Сер. МСЕ - № 047756 від 27 січня 2005 року та довідки до Акта огляду МСЕК серії ХМ № 239163 від 09 листопада 2011 року ОСОБА_5 повторно встановлена перша «А» група інвалідності загального захворювання довічно, зроблено висновок про потребу в сторонньому догляді (а. с. 77, 78, т. 1).
Згідно з довідками Департаменту соціального захисту населення Кам`янець-Подільської міської ради № 1751 від 26 лютого 2014 року та № 6445/05-29 від 29 квітня 2014 року де ОСОБА_11 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 перебувала на обліку та отримувала допомогу по догляду за особою похилого віку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 14 листопада 2011 року по 19 листопада 2013 року (а. с. 79, 80, т. 1).
За змістом листа Міністерства юстиції України від 12 січня 2015 року за № С-23769/13 та довідки Головного управління юстиції у Хмельницькій області про результати проведеної позапланової цільової перевірки приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Шевчик Н. М. у межах предмета звернення ОСОБА_2 встановлено дотримання приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Шевчик Н. М. при посвідченні заповіту ОСОБА_5 вимог ЦК України, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 у редакції, чинній на час вчинення нотаріальної дії (а. с. 249-250, т. 3; а. с. 178-184, т. 4).
14 квітня 2010 року приватний нотаріус Шевчик Н. М. подала до Головного управління юстиції у Хмельницькій області заяву про проведення перевірки відповідності робочого місця умовам, встановленим Законом України «Про нотаріат», у зв`язку із зміною адреси розташування робочого місця. За результатами проведеної перевірки 28 квітня 2010 року складено акт про сертифікацію робочого місця приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Шевчик H.M. та внесено зміни в реєстраційне посвідчення про реєстрацію нотаріальної діяльності за іншою адресою (а. с. 158, 161, 164, т. 4). 
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Відмову в позові суд мотивував недоведеністю позовних вимог. 
Висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.
Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу з таких підстав.
Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України).
Як вказано у частинах 1 та 2 статті 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. 
Згідно з частинами 1-3 статті 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.
На підставі частини 2 статті 1248 ЦК України нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним.
За змістом частин 1, 5 і 6 статті 1253 ЦК України на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків.
Заповіт як остання воля особи стосується її розпоряджень на випадок смерті і покликаний вирішити питання щодо призначення спадкоємців. 
Свобода заповіту передбачає особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належним чином вираженим, піддається правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання.
Відповідно до частини 1 і 2 статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.
В силу частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частини 1 і 2 статті 215 ЦК України). 
Згідно з частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).
Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не надав докази на підтвердження обставин того, що ОСОБА_5  на момент посвідчення  06 жовтня 2010 року заповіту не могла за станом здоров`я прийти до приватного нотаріуса та підписати заповіт, його зміст не відповідав її внутрішній волі, а складений заповіт приватним нотаріусом, яка не мала права здійснювати діяльність, і з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.
Колегія суддів згідна з таким висновком суду. 
Наявні в матеріалах справи медичні документи достеменно не підтверджують обставини неможливості ОСОБА_5 відвідати приватного нотаріуса у м. Кам`янці-Подільському, де вона проживала, та особисто підписати заповіт.
Не містить посилання на такі докази й апеляційна скарга.
Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в суді першої інстанції пояснили, що по просьбі ОСОБА_5 були свідками при складанні нею 06 жовтня 2010 року у приватного нотаріуса заповіту на користь правнуків ОСОБА_12 та сина ОСОБА_2 , оскільки вона вважала, що син у майбутньому може оскаржити заповіт. Вони були присутні при підписанні вказаного заповіту особисто ОСОБА_5 , який був нею вголос прочитаний. Вони також поставили свої підписи, як свідки. 
Клопотання про допит цих свідків заявила в судовому засіданні 10 квітня 2024 року представник позивача ОСОБА_13 . 
Апеляційний суд погоджується також з висновком суду про складання та посвідчення заповіту від 06 жовтня 2010 року відповідно до вимог діючого законодавства. 
Вчинення приватним нотаріусом нотаріальної дії з посвідчення заповіту відповідає наведеним вище вимогам ЦК України та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 у редакції, чинній на час вчинення нотаріальної дії (далі - Інструкція).
На підставі паспортів громадянина України нотаріус встановила особу ОСОБА_5 , яка особисто звернулася за вчиненням нотаріальної дії, і свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , у присутності яких заповідач бажала посвідчити заповіт, та обсяг їх цивільної дієздатності, що відповідає вимогам пунктів 13, 14 Інструкції.
Відповідно до вимог статті 1247 ЦК України і пункту 157 Інструкції заповіт складений у письмовій формі, містить відомості про місце його складання (м. Кам`янець-Подільський), час складання заповіту (15 год 30 хв.), дату та місце народження заповідача ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , с. Калиня, Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область). 
Також на виконання вимог положення Інструкції на заповіті наявний підпис ОСОБА_5 . Заповіт на прохання заповідача виготовлено за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Відповідно до абзацу 3 пункту 157 Інструкції у заповіті перед підписом заповідача зазначено про факт прочитання заповіту вголос і його особистого підписання ОСОБА_5 . 
На бажання заповідача посвідчення заповіту здійснювалось у присутності двох свідків, що відповідає вимогам статті 1253 ЦК України. На виконання вимог пункту 158 Інструкції у тексті заповіту містяться відомості про факт зачитування (в голос) свідками заповіту, а також їх підписи. У тексті заповіту наявні відомості про осіб свідків по паспорту, на підставі якого було встановлено особу свідка. 
Згідно з вимогами пункту 161 Інструкції заповіт складений так, що розпорядження заповідача не викликає незрозумілостей чи суперечок. У заповіті міститься інформація про роз`яснення заповідачу змісту статті 1241 та статті 1307 ЦК України. 
На виконання вимог пункту 5 Інструкції текст заповіту, за винятком примірника, що залишився у справі нотаріуса, викладено на лицьовому та зворотному боці спеціального бланка нотаріального документа, відомості про який (серія та номер бланка) нотаріус зазначила на примірнику заповіту, що залишився у справі нотаріуса, після посвідчувального напису у правому нижньому куті аркуша. 
Відповідно до пункту 25 Інструкції про вчинену нотаріальну дію нотаріус Шевчик Н. М. 06 жовтня 2010 року зробила запис за № 1855 у Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій. Номер за реєстром, що проставлений на заповіті, відповідає номеру під яким записана нотаріальна дія у графі 1 Реєстру дій, чим дотримано вимоги пункту 9 Порядку ведення реєстру (а. с. 113-117, т. 1). 
Під час посвідчення заповіту нотаріусом дотримано форму посвідчувального напису, встановлену Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 31 грудня 2008 року № 2368/5, як того вимагає пункт 24 Інструкції. 
Приватний нотаріус Шевчик Н. М. згідно з Положенням про Спадковий реєстр, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 17 жовтня 2000 року № 51/5 у редакції, чинній на час вчинення нотаріальної дії, 06 жовтня 2020 року провела реєстрацію заповіту в Спадковому реєстрі за № 50063607.
На підставі наведеного вище апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про не зазначення місця складання заповіту, неналежну реєстрацію в Реєстрі для реєстрації нотаріального документа та Спадковому реєстрі.
Колегія суддів не приймає до уваги посилання в апеляційній скарзі на неправомірність вчинення нотаріусом нотаріальної дії з огляду на відсутність акту сертифікації робочого місця приватного нотаріуса. 
У матеріалах справи наявна належним чином посвідчена копія акту сертифікації робочого місця приватного нотаріуса Шевчик Н. М. від 28 квітня 2010 року, яка надана Головним територіальним управлінням юстиції у Хмельницькій області (а. с. 64, т. 4). 
Порушення норм процесуального права, які б були підставою для скасування рішення, суд не допустив.
У резолютивній частині рішення суду зазначено про вирішення усіх вимог позивача.
Твердження ОСОБА_2 про невиконання ухвал суду від 12 травня 2014 року та 14 жовтня 2014 року про призначення почеркознавчої експертизи є безпідставним.
Відповідно до матеріалів справи судова почеркознавча експертиза у справі не призначалася. 
Клопотання про призначення експертизи в апеляційному суді позивач не заявив.
Порушень при автоматизованому розподілі справи між суддями не виявлено.
Інші доводи апеляційної скарги на законність рішення суду не впливають і його висновок не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010).
З огляду на викладене рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 лютого 2025 року залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 27 серпня 2025 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай 

Судді Л. М. Грох 

І. В. П`єнта