УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/8006/24 Головуючий у 1-й інст. Драч Ю. І. 
Категорія 70 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,   
суддів: Павицької Т.М., Борисюка Р.М.,
за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі 
цивільну справу №296/8006/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів
за апеляційною скаргою  ОСОБА_2                         
на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 17 січня 2025 року, яке ухвалене під головуванням судді Драча Ю.І. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 . Просив зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь   ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Свій позов обґрунтовував тим, що сторони з 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі. За час перебування в шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька – ОСОБА_3 . Рішенням суду від 31 березня 2023 року шлюб між сторонами розірваний. На підставі наказу Корольовського районного суду м.Житомир від 28 листопада 2022 року в справі №296/7814/22 із нього на утримання доньки - ОСОБА_3 стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 10 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. У нього ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_4 . На підставі наказу Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 серпня 2024 року в справі №289/1687/24 з нього на користь ОСОБА_5 також стягуються на утримання доньки - ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Отже, на його утриманні перебуває ще одна малолітня дитина та змінився його сімейний стан, а тому аліменти, які стягуються на утримання доньки ОСОБА_6 на користь відповідача мають бути зменшені до 1/6 частини всіх видів доходу позивача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, відповідно до рішення Богунського районного суду міста Житомира від 01 листопада 2021 року в справі №295/3464/21 він сплачує збитки, завданні в результаті ДТП, у сумі 128 435,42 грн, витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у сумі 2 000 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 1 304,35 грн.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 17 січня 2025 року позов задоволений. Зменшений розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі наказу Корольовського районного суду м.Житомира від 28 листопада 2022 року в справі №296/781422, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів відмовити.
Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що посилання позивача на суттєве погіршення його матеріального стану не відповідають дійсності. Сімейний стан у позивача в порівнянні з тим, який існував на момент ухвалення судового наказу від 28 листопада 2022 року, дійсно змінився, але дохід ОСОБА_1 у вигляді грошового забезпечення у 2024-2025 роках збільшився. З жовтня 2024 року по теперішній час позивач отримує вищий дохід, оскільки перебуває на забезпеченні у стрілецькому батальйоні. Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що зміна сімейного стану позивача, а саме, народження доньки ОСОБА_4 не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, які стягуються на доньку ОСОБА_6 . Розмір аліментів, присуджений судовим наказом на доньку ОСОБА_6 , відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення доньки ОСОБА_6 та суперечитиме інтересам останньої. Встановивши обов`язок позивача надавати матеріальну допомогу доньці ОСОБА_6 , суд першої інстанції належним чином не мотивував свій висновок про визначення аліментів саме у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) позивача та не здійснив належної оцінки матеріального стану ОСОБА_1 , а також не врахував інтересів дитини - доньки ОСОБА_3 . Так, у провадженні Радомишльського районного суду Житомирської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів, стягнутих на підставі судового наказу на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7 . Ця обставина не була належним чином оцінена судом, а тому суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про зміну фінансового стану позивача. Також відсутні докази наявності заборгованості у виконавчому провадження станом на 17 січня 2025 року, що свідчить про спроможність позивача надавати доньці ОСОБА_6 матеріальну допомогу в розмірі, який визначений у судовому наказі. Достатніх доказів погіршення свого матеріального стану позивач не надав. Суд першої інстанції не додержався й принципу змагальності та рівності сторін, відхиливши клопотання про відкладення розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Посилається на те, що перебування на його утриманні ще однієї дитини є достатньою підставою для зміни розміру аліментів, які підлягають стягненню. На його погляд, розмір аліментів у 1/6 частці на дитину є достатнім для задоволення її потреб. Наказом начальника ГУНП України в Житомирській області від 23 січня 2025 року №49 о/с його відряджено до особливо розпорядження (але не більше 180 діб) для виконання обов`язків на посаді Зведеної бригади поліції при ГУНП у Житомирській області під умовним найменуванням «Воля» у складі оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у межах Житомирської області та покладено виконання обов`язків офіцера картографічного сектору управління проведення спеціальних операцій штабу бригади з 28 січня 2025 року. Відповідно до вказаного наказу забезпечено працівників коштами на відрядження. Він не проходить військову службу, а перебуває у відрядженні, як працівник поліції, та отримую фінансове забезпечення не як військовослужбовець, а як працівник поліції. Скаржник не подала жодного доказу покращення його матеріального становища.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.
Позивач ОСОБА_1 спрямував до суду заяву про розгляд справи без його участі. Одночасно зазначив, що заперечує щодо доводів апеляційної скарги та свої заперечення виклав у відзиві. 
Відповідач ОСОБА_2 звернулася із письмовою заявою про перенесення судового засідання на інший день, пославшись на те, що у зв`язку з роботою не має можливості прибути у судове засідання. Проте, до заяви відповідач не додала жодного доказу, які б підтверджував причину її неявки. За таких обставин, колегія суддів не може визнати причину неявки, на яку послалася відповідач, поважною, а тому підстави для задоволення заяви відповідача про перенесення судового засідання на інший день відсутні.
Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої ст.27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст.150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 

Частиною першою ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 міститься висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Із матеріалів справи вбачається та апеляційним судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.11).

Судовим наказом Корольовського районного суду м.Житомира від 28 листопада 2022 року в справі №296/7814/22 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.12).

ОСОБА_1 є батьком також ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.14).

Судовим наказом Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 серпня 2024 року в справі №289/1687/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.13).

Із довідки ГУНП в Житомирській області від 29 серпня 2024 року №СЯД-22300-2024 вбачається, що ОСОБА_1 працює в ГУНП в Житомирській області на посаді оперуповноваженого та за період із лютого по липень 2024 року йому нараховано грошове забезпечення у сумі 153 820,08 грн, а також нараховані інші види доходів у сумі 57 064,05 грн (а.с.18). Здійснюється відрахування на підставі виконавчих проваджень №70570662, №69430528 (а.с.18).

Як вже зазначалося вище, ст.192 СК України передбачає можливість змінити раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року в справі №565/2071/19, від 28 травня 2021 року в справі №715/2073/20 викладений правовий висновок щодо застосування ст.192 СК України: «Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану».

Верховний Суд у постанові від 11 березня 2020 року в справі №759/10277/18 зазначив, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись із заявою про зменшення розміру аліментів, які стягуються на доньку ОСОБА_6 за судовим наказом від 28 листопада 2022 року в розмірі 1/4 частки, ОСОБА_1 послався на те, що на його утриманні перебуває ще донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на яку також за судовим наказом від 27 серпня 2024 року стягуються аліменти в розмірі частки, а також на примусовому виконанні знаходиться рішення суду від 01 листопада 2021 року про стягнення з нього збитків, спричинений внаслідок ДТП.

Разом із тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів погіршення майнового стану позивача, зокрема, останнім не надано суду беззаперечних доказів про зміну розміру його доходів у бік погіршення. Саме по собі стягнення аліментів на меншу дитину ще не може слугувати беззаперечною підставою для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на утримання старшої дитини, без доведення погіршення майнового стану платника аліментів та його неспроможності сплачувати аліменти на старшу дитину у раніше присудженому розмірі, адже в такому випадку одна дитина матиме перевагу в утриманні перед іншою, що спричинить майнову дискримінацію дітей одного батька.

Відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опублікований офіційно або внесений до Реєстру.

Так, у справі №289/1816/24 за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_5  про зменшення розміру аліментів на утримання дочки ОСОБА_7  рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2025 року в задоволенні позову відмовлено. Постановою Житомирського апеляційного суду від 29 травня 2025 року рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2025 року залишене без змін.

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року в справі №715/2073/20, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Колегія суддів вважає, що позивачем не доведено беззаперечними доказами, що у зв`язку зі сплатою аліментів на доньку ОСОБА_7 він не має можливості сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 у розмірі частки від його доходів, який визначений судовим наказом Корольовського районного суду м.Житомира від 28 листопада 2022 року.

Окрім того, рішення про зменшення розміру аліментів на одну дитину в порівнянні з іншою, може призвести до дисбалансу інтересів дітей, оскільки діти позивача опиняться у нерівному матеріальному становищі. При цьому, суд не може допустити зменшення розміру стягуваних аліментів на користь однієї дитини в порівнянні з іншою.

Діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. Такий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 21 липня 2021 року в справі №691/926/20.

Суд першої інстанції на вказану обставину уваги не звернув, а тому дійшов помилкового висновку про задоволення позову та зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі судового наказу Корольовського районного суду м.Житомира від 28 листопада 2022 року, з 1/4 до 1/6 частки. У разі залишення без змін рішення суду першої інстанції позивачу належало б сплачувати на старшу доньку ОСОБА_6 , яка досягла віку восьми років, аліменти у меншому розмірі, ніж на молодшу доньку ОСОБА_7 , якій виповнилося лише два роки, що є несправедливим по відношенню до ОСОБА_6 , оскільки діти від одного батька будуть не у рівних умовах. Завданням же цивільного судочинства є не лише неупереджений розгляд цивільних справ, а й справедливе вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав фізичних осіб. Особлива увага має приділятися найвищим інтересам дітей. 

Рішення суду від 01 листопада 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 збитків, спричинених внаслідок ДТП, не змінює висновків колегії суддів апеляційного суду, оскільки це рішення ухвалено до винесення судового наказу від 28 листопада 2022 року про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 .

Проаналізувавши зібрані у справі докази та встановлені обставини справи, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції у відповідності до положень ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню, із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову про зменшення розміру аліментів, які стягуються на доньку Каріну за судовим наказом Корольовського районного суду м. Житомира від 28 листопада 2022 року.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 17 січня 2025 року скасувати та ухвалити нове.
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: