ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року 
м. Київ

cправа №  922/1727/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Письменна О. М., 

за участю представників:
позивача - не з`явилися, 
відповідача - не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 (колегія суддів: Стойка О. В. - головуючий, Істоміна О. А., Попков Д. О.) та ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.05.2025 (суддя Лаврова Л. С.) у справі

за позовом Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України"

до Комунального підприємства "Тепломережі" Златопільської міської ради Харківської області

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог 

1.1. У травні 2025 року Харківська філія Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (далі - Харківська філія ТОВ "Газорозподільні мережі України") звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства "Тепломережі" Златопільської міської ради Харківської області (далі - КП "Тепломережі") про стягнення з відповідача на користь позивача 7    806    157,56 грн основного боргу за період із грудня 2024 року до квітня 2025 року, 549    101,74 грн пені, 55    217,33    грн 3 % річних та 179    277,11 грн інфляційних втрат.

1.2. Позовні вимоги Харківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" обґрунтовані наявністю заборгованості у відповідача за надані послуги з розподілу природного газу. Оскільки, на думку позивача, КП "Тепломережі" порушило зобов`язання з оплати за послуги з розподілу природного газу, то позивач нарахував до стягнення з відповідача пеню, 3 % річних та інфляційні втрати.

2. Короткий зміст судових рішень 

2.1. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.05.2025, яка залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 у справі № 922/1727/25, задоволено заяву Харківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" про залишення позову без розгляду. 

Вирішено залишити без розгляду позов Харківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" до КП "Тепломережі" про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів.

2.2. Господарський суд першої інстанції, задовольняючи заяву Харківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" про залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, встановив, що 20.05.2025 від представниці позивача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду на підставі статті 226 Господарського процесуального кодексу України. Ця заява була мотивована ненадісланням відповідачу копії позовної заяви разом з доказами. Водночас, як зазначив місцевий господарський суд, відповідно до даних комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" відповідач має зареєстрований кабінет у системі "Електронний суд", а тому направлення копій процесуальних документів здійснюється виключно засобами системи "Електронний суд". При цьому господарський суд першої інстанції зазначив, що надання або ненадання позивачем доказів направлення позовної заяви не є підставою для залишення позовної заяви без розгляду за статтею 226 Господарського процесуального кодексу України. Разом з тим, враховуючи наявність поданої заяви представниці позивача про залишення позову без розгляду з посиланням на статтю 226 Господарського процесуального кодексу України, місцевий господарський суд розглянув цю заяву як заяву позивача про залишення позову без розгляду, подану до початку розгляду справи по суті, що передбачено пунктом 5 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України. Оскільки на момент подання заяви позивача про залишення позову без розгляду суд не перейшов до розгляду справи по суті, то місцевий господарський суд задовольнив заяву позивача та залишив його позов без розгляду.

2.3. Апеляційний господарський суд, переглянувши ухвалу господарського суду першої інстанції в апеляційному порядку, погодився з висновками місцевого господарського суду про наявність підстав для залишення позову Харківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" без розгляду. При цьому апеляційний господарський суд не взяв до уваги доводи позивача про те, що подана заява була фактично відкликанням позовної заяви, а не заявою про залишення позову без розгляду, оскільки, як установив суд, такі доводи спростовуються змістом поданої заяви та її прохальною частиною. Крім того, як зазначив апеляційний господарський суд, позивач, з`ясувавши, що на адресу суду було відправлено не той шаблон заяви, мав можливість виправити таку помилку шляхом направлення на адресу суду заяви правильного змісту, оскільки заяву про залишення позову без розгляду суд першої інстанції розглянув 22.05.2025, тобто через два дні після її отримання. Враховуючи, що позивач реалізував процесуальне право на подання заяви про залишення позову без розгляду, яка подана до початку розгляду справи по суті, то апеляційний господарський суд визнав правильним висновок господарського суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення такої заяви та залишення позову без розгляду саме згідно з пунктом 5 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

3. Короткий зміст касаційної скарги 

3.1. Не погоджуючись із постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 та ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.05.2025 у справі № 922/1727/25, до Верховного Суду звернулася Харківська філія ТОВ "Газорозподільні мережі України" з касаційною скаргою, в якій просить скасувати зазначені судові рішення, а справу № 922/1727/25 передати до господарського суду першої інстанції для продовження розгляду. 

3.2. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, Харківська філія ТОВ "Газорозподільні мережі України" зазначає, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, порушили положення статей 185, 226 Господарського процесуального кодексу України.

3.3. Харківська філія ТОВ "Газорозподільні мережі України" також зазначає, що помилково через технічні помилки в електронному кабінеті представниця позивача направила до суду першої інстанції заяву про залишення позовної заяви без розгляду замість заяви про відкликання позову. Тобто, за доводами скаржника, фактично була подана заява про відкликання позовної заяви, оскільки на момент подачі заяви представниця позивача не знала про існування ухвали про відкриття провадження у цій справі. Оскільки господарський суд першої інстанції на момент подання заяви вже відкрив провадження у справі, то, на думку Харківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України", суд мав би на підставі поданої заяви вирішити питання про залишення позовної заяви без розгляду у судовому засіданні. Однак, як зазначає скаржник, господарський суд першої інстанції передчасно, поза межами призначеного судового засідання, постановив ухвалу з процесуальних питань про залишення позову без розгляду, не дочекавшись призначеного судового засідання та не надавши права представниці позивача висловити свою позицію в судовому засіданні, під час якого представниця мала право відмовитися від поданої заяви. Таким чином, скаржник вважає, що розгляд заяви, поданої представницею позивача, мав бути здійснений тільки в судовому засіданні. 

3.4. Крім того, на думку скаржника, господарський суд першої інстанції безпідставно розглянув подану заяву представниці позивача, яка з огляду на ненаправлення її копії іншим учасникам справи, взагалі не могла бути розглянута судом, а підлягала поверненню без розгляду на підставі частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України.

3.5. Скаржник також наголошує на тому, що у представниці позивача були відсутні повноваження на подання відповідної заяви, оскільки згідно з виданою довіреністю представниці позивача заборонено відмовлятися від позову, відкликати позовну заяву, а також відмовлятися від стягнення тощо, що фактично свідчить про відсутність у представниці повноважень на відмову від стягнення та на подання заяви про залишення позову без розгляду.

4. Позиція Верховного Суду 

4.1. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. 

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

4.2. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведені в касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм процесуального права, колегія суддів зазначає таке. 

4.3. Предметом позову в цій справі є вимоги Харківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" до КП "Тепломережі" про стягнення з відповідача на користь позивача 7    806    157,56 грн основного боргу за період із грудня 2024 року до квітня 2025 року, 549    101,74 грн пені, 55    217,33 грн 3 % річних та 179    277,11 грн інфляційних втрат.

4.4. Позовні вимоги Харківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" обґрунтовані наявністю заборгованості у відповідача за надані послуги з розподілу природного газу. Оскільки, на думку позивача, КП "Тепломережі" порушило зобов`язання з оплати за послуги з розподілу природного газу, то позивач нарахував до стягнення з відповідача пеню, 3 % річних та інфляційні втрати.

4.5. Господарський суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, задовольнив заяву Харківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" про залишення позову без розгляду та вирішив на підставі пункту 5 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України залишити без розгляду позов Харківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" до КП "Тепломережі" про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів.

4.6. Харківська філія ТОВ "Газорозподільні мережі України" не погоджується з висновками господарських судів попередніх інстанцій, а тому звернулася з касаційною скаргою на судові рішення у цій справі. 

4.7. Отже, предметом касаційного перегляду є ухвала господарського суду першої інстанції про залишення без розгляду позову Харківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" на підставі пункту 5 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України та постанова апеляційного господарського суду, якою цю ухвалу залишено без змін.

4.8. За змістом частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

4.9. Харківська філія ТОВ "Газорозподільні мережі України", звертаючись із касаційною скаргою, зазначає, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, порушили положення статей 185, 226 Господарського процесуального кодексу України.

4.10. Харківська філія ТОВ "Газорозподільні мережі України" також зазначає, що помилково, через технічні помилки в електронному кабінеті представниця позивача направила до суду першої інстанції заяву про залишення позовної заяви без розгляду замість заяви про відкликання позову. Тобто, за доводами скаржника, фактично була подана заява про відкликання позовної заяви, оскільки на момент подачі заяви представниця позивача не знала про існування ухвали про відкриття провадження у цій справі. Оскільки господарський суд першої інстанції на момент подання заяви вже відкрив провадження у справі, то, на думку Харківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України", суд мав би на підставі поданої заяви вирішити питання про залишення позовної заяви без розгляду в судовому засіданні. Однак, як зазначає скаржник, господарський суд першої інстанції передчасно, поза межами призначеного судового засідання, постановив ухвалу з процесуальних питань про залишення позову без розгляду, не дочекавшись призначеного судового засідання та не надавши права представниці позивача висловити свою позицію в судовому засіданні, під час якого представниця мала право відмовитися від поданої заяви. Таким чином, скаржник вважає, що розгляд заяви, поданої представницею позивача, мав бути здійснений тільки в судовому засіданні.

4.11. Перевіривши доводи скаржника, Верховний Суд зазначає, що, як установили господарські суди попередніх інстанцій, у травні 2025 року Харківська філія ТОВ "Газорозподільні мережі України" звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом до КП "Тепломережі" про стягнення з відповідача на користь позивача 7 806    157,56 грн основного боргу за період із грудня 2024 року до квітня 2025 року, 549    101,74 грн пені, 55    217,33    грн 3 % річних та 179 277,11 грн інфляційних втрат.

4.12. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.05.2025 у справі № 922/1727/25 прийнято позовну заяву Харківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" до розгляду в порядку загального позовного провадження та вирішено призначити підготовче засідання у справі на 02.06.2025 об 11 год 30 хв; встановлено учасникам справи строк на подання заяв по суті справи.

4.13. 20.05.2025 до господарського суду першої інстанції від представниці позивача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду на підставі статті 226 Господарського процесуального кодексу України. Ця заява була мотивована ненадісланням відповідачу копії позовної заяви разом з доказами.

4.14. З урахуванням викладеного Верховний Суд зазначає, що за змістом статті 226 Господарського процесуального кодексу України залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення судового рішення у зв`язку з виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 20.05.2025 у справі № 910/2262/24, від 21.12.2023 у справі №    905/2330/21, від 05.12.2023 у справі № 910/13813/21.

4.15. Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

4.16. Отже, право позивача подати заяву про залишення позову без розгляду гарантоване законом. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. Суд зобов`язаний залишити подану позовну заяву без розгляду, якщо позивач звернувся з таким клопотанням. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 20.05.2025 у справі №    910/2262/24, від 14.06.2022 у справі № 910/10680/21.

4.17. При цьому надане позивачу право на подання заяви про залишення позову без розгляду не залежить від думки інших учасників справи, і суд не зобов`язаний при вирішенні відповідного питання з`ясовувати обставини, які стосуються суті справи або мотивів, у зв`язку з якими така заява подана. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 20.05.2025 у справі № 910/2262/24, від 14.06.2022 у справі № 910/10680/21.

4.18. Крім того, Верховний Суд зазначає, що відповідно до пункту 5 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є диспозитивність.

4.19. Згідно з приписами частин 1, 2 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

4.20. Таким чином, господарський суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, установивши, що на момент подання заяви позивача про залишення позову без розгляду суд не перейшов до розгляду справи по суті, дійшов правильного висновку про наявність підстав для  задоволення заяви позивача та залишення його позову без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

4.21. Колегія суддів зазначає, що доводи, наведені в касаційній скарзі Харківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України", не спростовують висновків господарських судів попередніх інстанцій, а твердження скаржника про те, що ним фактично була подана заява про відкликання позовної заяви, спростовуються змістом та прохальною частиною заяви позивача про залишення позову без розгляду.

4.22. Верховний Суд, розглянувши доводи скаржника про те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням вимог пункту 1 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України, зазначає таке. 

4.23. Відповідно до частини 1 статті 185 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

4.24. За змістом пункту 1 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

4.25. Апеляційний господарський суд, урахувавши наведені процесуальні положення, дійшов правильного висновку про те, що такі приписи процесуального законодавства не містять заборони на постановлення ухвали про залишення без розгляду позовних вимог на стадії підготовчого судового засідання. При цьому, як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, така заборона суперечила би положенням статті 14 Господарського процесуального кодексу України. Водночас наведені висновки апеляційного господарського суду відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 30.01.2025 у справі № 908/1074/24, від 21.12.2023 у справі №    905/2330/21.

4.26. Оскільки на момент подання заяви позивача про залишення позову без розгляду суд не перейшов до розгляду справи по суті, то місцевий господарський суд, з яким погодився апеляційний господарський суд, обґрунтовано та з дотриманням приписів процесуального законодавства  задовольнив заяву позивача та залишив його позов без розгляду.

4.27. При цьому Верховний Суд не може взяти до уваги доводи скаржника про те, що господарський суд першої інстанції безпідставно розглянув подану заяву представниці позивача, яка з огляду на ненаправлення її копії іншим учасникам справи підлягала поверненню без розгляду на підставі частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України.

4.28. Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини 1 або 2 цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

4.29. Однак господарський суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, не встановив, що заява позивача про залишення позову без розгляду була подана без додержання вимог, передбачених у частинах 1, 2 статті 170 Господарського процесуального кодексу України, а тому доводи скаржника є необґрунтованими.

4.30. Скаржник також наголошує на тому, що у представниці позивача були відсутні повноваження на подання відповідної заяви, оскільки згідно з виданою довіреністю представниці позивача заборонено відмовлятися від позову, відкликати позовну заяву, а також відмовлятися від стягнення тощо, що фактично свідчить про відсутність у представниці повноважень на відмову від стягнення та на подання заяви про залишення позову без розгляду.

4.31. Однак колегія не може взяти до уваги такі доводи скаржника, оскільки згідно з переліком додатків до позовної заяви та заяви про залишення позову без розгляду позивач не додавав до позову та до зазначеної заяви довіреності. Натомість матеріали справи свідчать про те, що позивач до позовної заяви та заяви про залишення позову без розгляду додав ордер на надання правничої допомоги Харківській філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" від 24.10.2024, виданий Васілісу Світлані Валентинівні, в якому зазначено, що договором про надання правничої допомоги повноваження адвоката не обмежуються. 

4.32. При цьому Верховний Суд зазначає, що за змістом підпункту 12.8 Положення про ордер на надання правничої допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41 (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви та заяви про залишення позову без розгляду), ордер повинен містити обмеження повноважень, якщо такі передбачені договором про надання правничої допомоги.

4.33. Оскільки позивач до позовної заяви та заяви про залишення позову без розгляду позивач не додавав довіреності, а в ордері на надання правничої допомоги Харківській філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" від 24.10.2024, який виданий Васілісу Світлані Валентинівні, зазначено, що договором про надання правничої допомоги повноваження адвоката не обмежуються, то колегія суддів визнає необґрунтованими доводи скаржника про наявність правових підстав для скасування оскаржуваних судових рішень із цих мотивів.   

4.34. Оскільки позивач реалізував процесуальне право на подання заяви про залишення позову без розгляду, яка подана до початку розгляду справи по суті, то Верховний Суд погоджується з висновками господарських судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для задоволення зазначеної заяви та залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

4.35. Такі процесуальні дії господарського суду першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, відповідають вимогам процесуального законодавства, а скаржник, звертаючись із касаційною скаргою, не довів неправильного застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм процесуального права як необхідної передумови для скасування оскаржуваних судових рішень. Тому необґрунтованими є доводи Харківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" про те, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, порушили положення статей 185, 226 Господарського процесуального кодексу України.

4.36. Отже, колегія суддів зазначає, що за результатами перегляду оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку Верховний Суд дійшов висновку про правильність кваліфікації спірних правовідносини судами попередніх інстанцій, із правильним застосуванням норм процесуального права. Відтак підстав для скасування чи зміни судових рішень, що оскаржуються, Верховний Суд не встановив.

4.37. Крім того, деякі доводи скаржника зводяться до незгоди з обставинами, що були встановлені судами, до незгоди з оцінкою доказів у справі, а також до незгоди з висновками господарських судів, які покладені в основу оскаржуваних судових рішень.

4.38. Водночас Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 226 Господарського процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

5. Висновки Верховного Суду 

5.1. Відповідно до частин 1- 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. 

Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

5.2. Відповідно до частини 3 статті 304 Господарського процесуального кодексу України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

5.3. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

5.4. За змістом частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.5. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що доводи, викладені в касаційній скарзі, не підтвердилися, не спростовують висновків господарських судів попередніх інстанцій, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

6. Судові витрати 

Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд  

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" залишити без задоволення.  

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.05.2025 у справі №    922/1727/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                            Н. О. Багай

Судді                                                                                                                        Т. Б. Дроботова

           Ю. Я. Чумак