ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2025 року	Львів	Справа № 380/23744/24 пров. № А/857/13780/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                      Носа С.П.,
суддів:                                                           Кухтея Р.В., Шевчук С.М.,
        за участю секретаря судового засідання:  Демидюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року у справі № 380/23744/24 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «А.Омега» про підтвердження обгрунтованості арешту майна,
суддя(і) у І інстанції                                                            Мричко Н.І.,
час ухвалення рішення                                                  не зазначено,
місце ухвалення рішення                                                  м. Львів,
дата складення повного тексту рішення                                10.03.2025,
ВСТАНОВИВ:
22 листопада 2024 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «А.Омега» про підтвердження обґрунтованості арешту майна відповідача.
В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що в результаті недопуску відповідачем посадових осіб Головного управління ДПС у Львівській області до проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «А.ОМЕГА», прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, обґрунтованість якого, згідно норм Податкового кодексу України, має бути підтверджена судом.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року в позові відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивачем – Головним управлінням ДПС у Львівській області, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано ті самі доводи, що і в обґрунтування позовних вимог. Крім того зазначено, що податковий орган, звертаючись до адміністративного суду, самостійно визначає порядок такого звернення: в загальному порядку або відповідно до статті 283 КАС України з метою термінового розгляду, про що обов`язково зазначається в позовній заяві. Податковий орган має право звернутись з адміністративним позовом в порядку загального провадження незалежно від прийнятого судом рішення відповідно до статей 270, 283 КАС України. Позивач ГУ ДПС у Львівській області звернулося за підтвердженням обґрунтованості адміністративного арешту в загальному порядку, а отже 96 годинний строк розгляду справи, передбачений ст. 283 КАС України, в даному випадку не застосовується. Оскільки рішення суду першої інстанції мотивовано пропуском 96 годинного строку, таке рішення підлягає скасуванню.
Представник апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити. 
Інші учасники справи явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча були належно повідомлені про дату, місце і час судового засідання.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін з таких підстав.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Встановлено, що відповідно до наказу від 21.09.2023 року № 3536-ПП «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «А.ОМЕГА» було вирішено провести документальну планову виїзну перевірку відповідача з 17 жовтня 2023 року тривалістю 10 робочих днів за період діяльності з 01 квітня 2017 року по 30 червня 2023 року, з метою встановлення дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби та за період діяльності з 01 січня 2011 року по 30 червня 2023 року щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1, ст.77, п.82.1 статті 82 Податкового кодексу України.
Відповідно до наказу від 19.10.2023 року № 3888-ПТ «Про перенесення терміну проведення документальної виїзної перевірки ТОВ «А.ОМЕГА», документальну планову виїзну перевірку перенесено з 19 жовтня 2023 року до дати отримання від відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області копій всіх вилучених документів або забезпечення доступу до них.
Згідно з наказом ГУ ДПС у Львівській області № 5923-ПН від 06.11.2024, 11.11.2024 року поновлено проведення планової виїзної документальної перевірки ТОВ «А.ОМЕГА».
Відповідно до акту неможливості вручення копії наказу на поновлення планової перевірки ТОВ «А.ОМЕГА» та неможливості проведення планової виїзної документальної перевірки даного платника №1512/13-01-07-06/30123825 від 11.11.2024, при виході за податковою адресою ТОВ «А.ОМЕГА»: Львівська область, Миколаївський р-н., м. Миколаїв, вул. Данила Галицького, 15, корп. А, кв. 24, посадові особи чи їх законні представники відсутні за місцезнаходженням, у зв`язку з чим неможливе проведення перевірки даного платника.
Відповідно до акту неможливості вручення копії наказу на поновлення планової перевірки ТОВ «А.ОМЕГА» та неможливості проведення планової виїзної документальної перевірки даного платника №1513/13-01-07-06/30123825 від 12.11.2024, при виході за податковою адресою ТОВ «А.ОМЕГА»: Львівська область, Миколаївський р-н., м. Миколаїв, вул. Данила Галицького, 15, корп. А, кв. 24, посадові особи чи їх законні представники відсутні за місцезнаходженням, у зв`язку з чим неможливе проведення перевірки даного платника.
Відповідно до акту №1514/13-01-07-06 від 13.11.2024 про відмову в допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки, директор ТОВ «А.ОМЕГА» відмовив в допуску до проведення перевірки із заявленням таких причин: оскільки наказ на проведення перевірки оскаржується в судовому порядку.
14.11.2024 року ГУ ДПС у Львівській області прийняло рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків №34962/6/13-01-07-06, в якому вирішило застосувати умовний арешт майна платника податків ТОВ «А.ОМЕГА».
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.
Розглядувані правовідносини регулюються приписами ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).
Зокрема, відповідно до п.94.1 ст.94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Згідно з пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Пунктами 94.3, 94.4 ст.94 ПК України визначено, що арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті. Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження (п.94.6 ПК України).
Пунктом 94.10 ст.94 ПК України передбачено, що арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.
Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.
Відповідно до пп.94.19.1 п.94.19. ст.94 ПК України  припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.
Таким чином, за наявності відповідних умов, визначених у п.94.2 ст.94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого має бути перевірена судом в обов`язковому порядку протягом 96 годин. Відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків та унеможливлює його повторне накладення з тих саме підстав.
Таким чином, у разі коли минуло 96 годин з моменту застосування адміністративного арешту він припиняється в силу закону незалежно від причин, з яких рішення суду про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту не було прийнято.
Отже, вимоги про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, заявлені поза межами 96-годинного строку, не є такими, що можуть бути задоволеними, адже, у цьому випадку, відсутні відповідні обставини, з якими положення ст.94 ПК України пов`язують можливість забезпечення виконання платником податків його обов`язків.
Аналогічна позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 25.05.2018 у справі № 820/2040/17, від 28.03.2019 у справі № П/811/1722/17, від 27.08.2019 у справі № 520/11050/18, від 19.04.2019 у справі № 813/4598/16, від 18.11.2019 у справі № 140/2485/18, від 21.04.2021 у справі № 820/1895/17.
Як вбачається з матеріалів справи, рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ «А.ОМЕГА» прийнято позивачем о 9 год. 30 хв. 14 листопада 2024 року.
При цьому, до суду в загальному порядку із позовною заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна відповідача, ГУ ДПС у Львівській області звернулося 22 листопада 2024 року, тобто зі спливом строку, встановленого п.94.10 ст.94 ПК України.
Окрім того, суд першої інстанції доречно звернув увагу, що наказ ГУ ДПС у Львівській області від 21.09.2023 №3536-ПП та наказ ГУ ДПС у Львівській області від 19.10.2023 №3888-ПТ скасовані в судовому порядку, відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.08.2024 у справі №380/6989/24, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2024.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність законних підстав для підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна згідно з рішенням ГУ ДПС у Львівській області від 14.11.2024, через що заявлений позов не підлягає до задоволення.
Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
                                                     ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області - залишити без задоволення. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року у справі № 380/23744/24 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої   статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук 	
Повне судове рішення складено 22.07.2025