Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/348/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Молонова Ю. В. 
Категорія - 173-2  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2025 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, пенсіонера, інваліда 3 групи, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,
визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень, а також стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок ,
за участю: 
потерпілої – ОСОБА_2 ,
особи, яка притягається до адміністративної 
відповідальності – ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно з постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2025 року, ОСОБА_1 визнана винуватою у тому, що вона 25.02.2025 року о 09 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем роботи потерпілої, висловлювала в адресу дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , образи нецензурною лайкою, чим вчинила психологічне домашнє насильство. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову, оскільки обставини викладені в ній не відповідають дійсності. Звинувачення з боку її доньки є наклепом, оскільки вона не використовує нецензурну лексику.
Крім того вона заздалегідь подавала клопотання до судді, щоб вона могла ознайомитись з наявними у неї документами. Однак суддею вказане клопотання проігноровано та у постанові про вказану обставину нічого не зазначено.
Разом з цим, вона також подавала до суду пояснення про погіршення її стану здоров`я у зв`язку з чим вона не могла бути присутня у судовому засіданні та просила перенести його на іншу дату. Вказане клопотання також було проігноровано судом та розглянуто справу за її відсутності. Апелянт вважає, що таким чином суддя діяла упереджено по відношенню до неї спільно з працівниками поліції.
За таких обставин ОСОБА_1 , вважає постанову суду першої інстанції незаконною та такою, що підлягає до скасування.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 у підтримку апеляційних вимог, потерпілу ОСОБА_2 , яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вищезазначених вимог судом першої інстанції було дотримано не вповному обсязі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закону) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Пунктом 17 статті 1 вищенаведеного Закону передбачено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Відповідно до п. 7 ч. 2 дія закону про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на батьків (мати, батько) і дитину (діти).
Суд першої інстанції свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП обґрунтував наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 236637 від 24.03.2025, в якому зазначені обставини скоєного останньою правопорушення;
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_2 ;
- копією письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
В сукупності ці докази підтверджують факт здійснення ОСОБА_1 домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , що тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що постанова винесена без з`ясування усіх обставин справи є необґрунтованими та безпідставними, оскільки як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції в повній мірі врахував та дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
З огляду на викладені обставини, зазначені в обґрунтування, поданої апеляційної скарги, доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів у правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд залишив без уваги її клопотання про відкладення розгляду справи та розглянув справу за її відсутності є безпідставними, оскільки матеріали справи такого клопотання до початку судового розгляду не містять. В матеріалах справи міститься пояснення ОСОБА_1 від 17.04.2025, тобто після винесення судового рішення, в якому остання просила відкласти розгляд справи призначений на 14.04.2025 на іншу дату.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог статтей 33, 36 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушнника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Рішення місцевого суду по суті є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його не встановлено.
З огляду на викладене, постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області  від 14 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду Л.Я. Ткаченко