Дата документу 10.06.2025 Справа № 0814/14822/2012

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 0814/14822/2012         Головуючий у І інстанції: Турбіна Т.Ф.
Провадження № 22-ц/807/1013/25         Суддя-доповідач: Поляков О.З.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого:         Полякова О.З.,
суддів:         Гончар М.С., 
        Кухаря С.В.,
секретар: Остащенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2025 року у справі за заявою ПАТ «Український комунальний банк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,-

В С Т А Н О В И Л А:        

У грудні 2012 року ПАТ «Український комунальний банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 серпня 2013 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Український комунальний банк» заборгованість за кредитним договором № 127/0701-08 від 21.05.2008 в розмірі 59957,49 грн та 599,57 грн судового збору.
У вересні 2024 року ПАТ «Український комунальний банк» звернулося до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа.
В обґрунтування заяви зазначено, що на виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2013 судом видано виконавчий лист № 0814/14822/2012.
Постановою головного державного виконавця Ленінського ВДВС ЗМУЮ Литвиненко О.Г. від 15.11.2013 відкрито виконавче провадження № 40751985 щодо боржника ОСОБА_1 про стягнення боргу 59957,49 грн.
Листом начальника Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомлено, що у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження № 40751985 з виконання виконавчого листа № 0814/14822/2012 від 16.10.2012, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Укркомунбанк» боргу в сумі 59957,49 грн.
23.09.2017 ухвалено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».
У постанові та супровідному листі до неї зазначена адреса ПАТ «Укркомунбанк»: м. Луганськ, вул. Шевченко, 18-А, однак з 07.04.2014 м. Луганськ тимчасово окуповане.
На час ухвалення постанови про повернення виконавчого документу ПАТ «Укркомунбанк» (уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укркомунбанк») перебувало за адресою: 02098, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 13, однак на адресу ПАТ «Укркомунбанк» жодного документа від Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області не надходило.
На теперішній час місцезнаходження виконавчого листа № 0814/14822/2012 невідоме, стягнення з боржника заборгованості не здійснено. 
За відсутності оригіналу (або дублікату) виконавчого документа стягувач позбавлений можливості повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.
На теперішній час керівником банку є уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укркомунбанк» Матвієнко А.А. Відсторонені керівники ПАТ «Укркомунбанк» ухиляються від виконання покладеного на них чинним законодавством обов`язку передати бухгалтерську та іншу документацію ПАТ «Укркомунбанк». Крім того, головний офіс банку знаходиться на тимчасового окупованій території в м. Луганську по вул. Шевченка, 18-А, у зв`язку з чим, Уповноважена особа Фонду не має доступу до приміщення головного офісу банку.
З огляду на те, що на час спливу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувач не був обізнаний про виконавче провадження № 4051985 та про те, що виконавчий документ перебував на примусовому виконанні, та ухвалене рішення про повернення виконавчого листа стягувачу, а з 12.03.2020 запроваджено карантин, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, що зумовило певні обмеження щодо можливості вчинення процесуальних дій, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений з поважних причин.
Посилаючись на означені обставини, ПАТ «Український комунальний банк» просило суд поновити строк пред`явлення виконавчого листа № 0814/14822/2012, що виданий Ленінським районним судом м. Запоріжжя, до виконання та видати дублікат виконавчого листа 0814/14822/2012, що виданий Ленінським районним судом м. Запоріжжя за рішенням суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Український комунальний банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 59957,49 грн.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2025 року заяву задоволено.
Поновлено ПАТ «Український комунальний банк» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 0814/14822/2012 за позовом ПАТ «Український комунальний банк»  до   ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Видано дублікат виконавчого листа на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 серпня 2013 року у справі № 0814/14822/2012 про стягнення з  ОСОБА_1 на користь ПАТ «Український комунальний банк» за кредитним договором №127/0701-08 від 21.05.2008, суми основного боргу - 16666,64 грн, відсотків та комісії за користування кредитом - 38263,98 грн, пені - 5026,87 грн, а всього: 59957,49 грн. 
Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою суду,  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2025 року  скасуватита ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що стягувач звернувся з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дубліката 23 вересня 2024 року, в той час як строк для пред`явлення закінчився 23.09.2020, що відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК виключає підстави для задоволення заяви. Посилаючись на п. 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 2-836/11,  ОСОБА_1 зазначає, що суд мав відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа, оскільки строк пред`явлення до виконання виконавчого листа сплив.
У своєму відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Український комунальний банк» заперечує проти доводів ОСОБА_1 , просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржувану ухвалу без змін.Зазначає, що апеляційна скарга не містить жодних доводів, які б спростовували обставини справи та наявні докази. Факт не надсилання Дніпровським ВДВС у місті Запоріжжі ПМУ Міністерства юстиції (м. Одеса) на адресу банку постанови про повернення виконавчого листа стягувачу та оригіналу виконавчого листа призвело до порушення прав банку бути обізнаним про хід виконавчого провадження, що у свою чергу унеможливило здійснення своєчасних процесуальних заходів для запобігання порушенню його прав та охоронюваних законом інтересів.
10 червня 2025 року до апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Мартиненка А.В. про розгляд справи за їх відсутності.
У судовому засіданні представник ПАТ «Укркомунбанк» Лобань Д.М. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу просив залишити без змін.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.
Згідно з частиною другою статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності осіб, які не з`явились.
Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, доводи представника заявника, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам оскаржувана ухвала суду відповідає з огляду на таке.
У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.
У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.
Суд першої інстанції встановив та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2013 позов ПАТ «Український комунальний банк»  задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ«Український комунальний банк»  за кредитним договором №127/0701-08 від 21.05.2008 суму основного боргу 16666,64 грн, відсотки та комісію за користування кредитом - 38263,98 грн, пеню 5026,87 грн, а всього: 59957,49 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Український комунальний банк»  судовий збір у розмірі 599,57 грн.
Це рішення суду сторони не оскаржили, воно набрало законної сили. 
На виконання рішення суду 16.10.2013 видано виконавчі листи № 0814/14822/2012, які отримані ПАТ «Український комунальний банк» 21.10.2013.
Постановою головного державного виконавця Ленінського ВДВС ЗМУЮ від 15.11.2013 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 0814/14822/2012 виданого 16.10.2013 Ленінським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Український комунальний банк» боргу 59957,49 грн.
Постановою головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 23.09.2017 повернуто виконавчий документ стягувачеві на підставі п.4 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», яка згідно з копією супровідного листа надсилалась на адресу ПАТ «Український комунальний банк»: м. Луганськ, вул. Шевченко,18-А.
З листа Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, на виконанні відділу перебувало виконавче провадження № 4051985 з виконання виконавчого листа № 0814/14822/2012 від 16.10.2013 виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Український комунальний банк» боргу в сумі 59957,49 грн. 15.11.2013 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. У ході виконання з грудня 2016 року до серпня 2017 року з ОСОБА_1 було стягнуто на депозитний рахунок відділу 3421,91 грн у зв`язку з відсутністю актуального рахунку стягувача. 23.09.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа на підставі п.4 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», яку разом з виконавчим листом направлено за адресою вказаною у виконавчому документі. На теперішній час виконавче провадження, строки зберігання якого закінчилися, знищено.
Судом першої інстанції також правильно встановлено, що після повернення державним виконавцем виконавчого листа у вересні 2017 року, трирічний строк його пред`явлення до виконання після переривання згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» (чинний з 05 жовтня 2016 року) почав перебіг з дня повернення, а отже, виконавчий лист міг бути пред`явлений до виконання повторно до 23.09.2020.
Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 12.05.2015 за № 309/БТ «Про віднесення ПАТ «Український комунальний банк» до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято Рішення від 12.05.2015 за № 96 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укркомунбанк», згідно з яким з 13.05.2015 розпочато процедуру виведення ПАТ «Український комунальний банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 13.05.2015 до 12.08.2015. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Укркомунбанк» призначено Матвієнка А.А. З метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку, запобіганню втрати майна та збитків банку і Фонду гарантування, Виконавча дирекція Фонду гарантування прийняла рішення від 10.08.2015 № 149 «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Укркомунбанк» до 12.09.2015 включно та продовження повноважень Уповноваженої особи Фонду гарантування до зазначеної дати.
Згідно з Постановою Правління Національного банку України від 14.09.2015 за № 604 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк», Виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 14.09.2015 за № 169 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Укркомунбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку», яким зі змінами, внесеними Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування від 30.12.2015 за № 285, розпочато процедуру ліквідації та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування, якій делеговано усі повноваження ліквідатора Банку, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон), зокрема, ст. 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, на строк з 14.09.2015 по 13.09.2017 включно. В подальшому процедура ліквідації відбувається на підставі та відповідно до рішень Фонду гарантування від 28.08.2017 за № 3789, від 23.08.2018 за № 2335, від 29.08.2019 за № 2197, від 16.04.2020 за № 817 та від 25.08.2020 за № 1564.
Таким чином, на теперішній час, керівником Банку є уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укркомунбанк» Матвієнко А.А., що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до заяви стягувача, на день запровадження процедури виведення ПАТ «Укркомунбанк» з ринку і на теперішній час головний офіс Банку (вул. Шевченка В.В., буд. 18-А, м. Луганськ), в силу Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» та «Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженого Розпорядженням КМУ від 07.11.2014 № 1085-р знаходяться на тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації територіях Луганської області, у зв`язку з чим, Уповноважена особа Фонду не має доступу до приміщення головного офісу Банку.
З огляду на вищевикладене, у розпорядженні Уповноваженої особи Фонду відсутні документи кредитної справи за кредитним договором №127/0701-08 від 21.05.2008р, укладеним між ПАТ «Укркомунбанк» та ОСОБА_1 , та примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості за цим кредитним договором територіальним органом ДВС.
За даними Автоматизованої системи виконавчого провадження та згідно копією постанови державного виконавця від 23.09.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу, виконавчий лист повернутий з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки не можливо встановити місце знаходження стягувача.
В матеріалах справи наявний супровідний лист від 23.09.2017, згідно з яким Дніпровським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на адресу ПАТ «Український комунальний банк» (м. Луганськ, вул. Шевченко, 18а) направлено для виконання та до відома постанову від 23.09.2017, не зважаючи на те, що згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75, м. Луганськ з 07.04.2014 тимчасово окуповано.
Згідно з Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» та розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (зі змінами), АТ «Укрпошта» не пересилає пошту до населених пунктів Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, зокрема, до м. Луганськ.
Актуальна інформація щодо роботи відділень поштового зв`язку розміщена на офіційному сайті Укрпошти за посиланням https://offices.ukrposhta.ua/.
За відсутності поштового зв`язку, у вересні 2017 року вказані документи не могли бути прийняті на відділенні пошти для надсилання за вказаною адресою та підлягали поверненню до виконавчої служби, а відтак, очевидним є висновок, що ані постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, ані оригінал виконавчого листа не були надіслані стягувачу.
При цьому, на час прийняття постанови про повернення виконавчого документа стягувач у виконавчому провадженні ПАТ «Укркомунбанк» (уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укркомунбанк») знаходились за адресою м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 13, інформація про початок процедури ліквідації ПАТ «Укркомунбанк», про засоби зв`язку є публічною, була оприлюднена на веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в мережі Інтернет.
14.11.2018 представником ПАТ «Укркомунбанк» до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області направлено заяву про зміну місцезнаходження та номерів телефону ПАТ «Укркомунбанк», реквізити для перерахування стягнутих з боржників коштів, з проханням довести до відома зазначену інформацію до всіх підпорядкованих відділів Державної виконавчої служби, втім виконавче провадження було завершене і згідно з повідомленням Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), по закінченню строку зберігання завершеного виконавчого провадження, який у даному випадку тривав до 01.01.2021, воно було знищене.
Згідно з довідкою начальника адміністративно-господарського відділу ПАТ «Укркомунбанк», перевіркою відомостей журналу реєстрації вхідної кореспонденції ПАТ «Укркомунбанк» з`ясовано, що поштове відправлення Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, яке б містило постанову державного виконавця від 23.09.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому провадженні №4051985, а також оригінал виконавчого листа №0814/14822/2012 не надходили.
Отже, докази отримання стягувачем постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.09.2017, як і оригіналу виконавчого листа, у справі відсутні.
Згідно із вимогами п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 433 ЦПК України питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час розгляду справи, стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».
Зазначені приписи перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання (пункт 31 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/19 (провадження № 14-308цс19)).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року по справі № 419/310/12 (провадження № 61-13084св21) зроблено висновок, що «єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року по справі № 196/673/14-ц (провадження № 61-21357св21) зроблено висновок, що: «аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10».
Таким чином, встановивши, що оригінал виконавчого листа № 0814/14822/2012 було втрачено, строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання пропущений з поважних причин, рішення суду до втрати виконавчого листа не виконано, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ ПАТ «Український комунальний банк» про поновлення строку для виконання виконавчого листа та видачу його дубліката.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, вони фактично дублюють доводи відзиву на заяву, яким суд надав належну оцінку, перевіривши обставини справи належним чином.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Також ЄСПЛ неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, апеляційна скарга не містить. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону і підстави для її скасування відсутні, у зв`язку з чим, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2025 року– без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2025 рокув цій справі – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дняїї ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 13 червня 2025 року.

Головуючий:

Судді: