П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 400/6537/21	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,
суддів Коваля М.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року (суддя Лісовська Н.В., м. Миколаїв, повний текст рішення складений 06.08.2024) по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

12.08.2021 до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області, в якому позивач просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення форми «ПС» від 02.04.2021 року №279614290713 на суму штрафних санкцій з ПДВ 44530,56 грн та №279514290713 від на суму штрафу в розмірі 50% 3699,93 грн.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог підприємця відмовити повністю.
В обґрунтування поданої скарги апелянт, спираючись на висновки акту перевірки, що стали підставою для прийняття оспорюваних у даній справі податкових повідомлень-рішень, наполягає на законності спірних ППР. Зокрема відповідач посилається на те, що фахівцями відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Миколаївській області здійснено розрахунки штрафних санкцій за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) з урахуванням норм пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України, внесених Законом України змін до Податкового кодексу України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб - підприємців» №786-ІХ від 14 липня 2020 року.
Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що, відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.
Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.
Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у період з 18.02.2019 року по 01.03.2019 року (термін перевірки продовжувався з 04.03.2019 року згідно наказу №413 від 26.02.2019 року) ГУ ДФС у Миколаївській області провело документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, результати якої були оформлені Актом №383/14-29-13-05/ НОМЕР_1 від 18.03.2019 року.
За наслідками проведення планової перевірки посадові особи контролюючого органу дійшли висновку про порушення позивачем вимог ПК України, а саме, порушення:
- п. 176.1 ст. 176, п. 177.10 ст. 177 ПК України, п. 1 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи-підприємці, а саме, неведення книги обліку та витрат;
- п. 177.1 п. 177.2, пп. 177.4.4, пп. 177.4.5, ст. 177 ПК України - заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету в загальній сумі 4 592 862,71 грн;
- п. 51.1 ст. 51 пп. «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України, п. 3.2 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку - не було включено до податкових розрахунків нарахованого (сплаченого) на користь платників і сум утриманого з них податку;
- п. 167.2, ст. 167, п. 173.1, ст. 173 ПК України, що виразилось у заниженні податку з доходів фізичних осіб за ставкою 5% з суми доходів від продажу об`єктів рухомого майна на загальну суму 83 621,75 грн;
- п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, що виразилось у заниженні військового збору від операцій з продажу об`єктів рухомого майна, в загальній сумі 25 086,53 грн;
- п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України - заниження військового збору на загальну суму 382 738,56 грн;
- порушення п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 6 п. 2 ч. 1 ст. 7 абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - заниження єдиного внеску на загальну суму 330 022,44 грн;
- пп. «а» п. 185.1 ст. 185 пп. а, п. 187.1 ст. 187 пп. г) п. 198.5 ст. 198 п. 198.6 ст. 198 ПК України - заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 3 140 604 грн, завищено від`ємне значення з податку на додану вартість на суму 2 313 556 грн;
- п. 213.1.1 п. 213 ст. 213 п. 214.1 ст. 214 ПК України - занижено акцизний податок на загальну суму 51 551,52 грн;
- п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме, не проведення розрахункових операцій на суму 879 203,51 грн. через реєстратор розрахункових операцій за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року;
- пп. 16.1.12 п. 16.1 ст. 16 та п. 44.3 ст. 44 ПК України - щодо забезпечення зберігання первинних документів, звітності, інших документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, встановлено відсутність первинних документів, які підтверджують понесені витрати за період 2016-2018 роки;
- п. 63.3 ст. 63 ПК України - ФОП ОСОБА_1 не повідомив про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку;
- абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що виразилось у несвоєчасній сплаті із затримкою суми податку в розмірі 2,28 грн та 8 448 грн,
- п. 203.2 ст. 203 ПК України, що виразилось у несвоєчасній сплаті податку на додану вартість (сплачував несвоєчасно), а саме, сума нарахованого податку на додану вартість за серпень 2017 року в розмірі 19 428 грн сплачена несвоєчасно;
- в порушенні п. 201.10 ст. 201 ПК України розрахунок коригування сум податку на додану вартість за липень 2018 року на загальну суму 30 894,96 грн, в Єдиному реєстрі податкових накладних ФОП ОСОБА_1 не зареєстрував.
На підставі Акту перевірки від 18.03.2019 року ГУ ДФС у Миколаївській області 16.04.2019 року прийняті податкові повідомлення-рішення:
- №00025651305 про визначення ФОП ОСОБА_1 грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в сумі 5 741 078,39 грн, з яких 4 592 862,71 грн за податковим зобов`язанням, а 1 148 215,68 грн за штрафними санкціями;
- №00025671305 про визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в сумі 114 527,19 грн, з яких 83 621,75 грн за податковим зобов`язанням, а 20 905,44 грн за штрафними санкціями;
- №00025711305 про визначення ФОП ОСОБА_1 грошового зобов`язання з акцизного податку в сумі 64 439,40 грн, з яких 51 551,52 грн за податковим зобов`язанням, а 12 887,88 грн за штрафними санкціями;
- №00025681305 про визначення ФОП ОСОБА_1 грошового зобов`язання з військового збору в сумі 478 423,20 грн, з яких 382 738,56 грн за податковим зобов`язанням, та 95 684,64 грн за штрафними санкціями;
- №00025691305 про визначення ФОП ОСОБА_1 грошового зобов`язання з військового збору в сумі 31 358,16 грн, з яких 25 086,53 грн. за податковим зобов`язанням, а 6271,63 грн. за штрафними санкціями.
Крім того, 10.07.2019 року уповноваженою особою ГУ ДФС у Миколаївській області прийняті податкове повідомлення-рішення №00053551305 про визначення ФОП ОСОБА_1 грошового зобов`язання з штрафу за не реєстрацію податкових накладних в сумі 958 244,50 грн, а також податкове повідомлення-рішення №00053561305 про визначення ФОП ОСОБА_1 грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 2 391 950 грн, з яких 1 913 560 грн за податковим зобов`язанням, а 478 390 грн за штрафними санкціями.
Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду 29.12.2020 у справі №400/2423/19, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021, визнано частково протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення: №00025651305 від 16.04.2019, в частині визначення податкового зобов`язання з податку на доходи на суму 1644844,55 грн та штрафу 411211,14 грн, в решті суми це рішення залишено в силі; визнано частково протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення №00025711305 від 16.04.2019, в частині визначення податкового зобов`язання з акцизного податку на суму 47666,94 грн та штрафу 11916,74 гривень, в решті суми це рішення залишено в силі; визнано частково протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення №00025681305 від 16.04.2019, в частині визначення податкового зобов`язання з військового збору на суму 137070,37 грн та штрафу 34267,59 грн, в решті суми це рішення залишено в силі; визнано частково протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення №00053551305 від 10.07.2019, в частині визначення штрафу на суму 836799,67 грн, в решті суми це рішення залишено в силі; визнано частково протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення №00053561305 від 10.07.2019, в частині визначення податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1532303,96 грн та штрафу 383075,99 грн, в решті суми це рішення залишено в силі. 
В задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень №00025671305 від 16.04.2019 з податку на доходи та №00025691305 від 16.04.2019 року з військового збору - відмовлено. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, учасники процесу звернулися зі скаргою до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
У зв`язку із зазначеним, Головним управлінням ДПС у Миколаївській області було відкликано податкове повідомлення - рішення від 10.07.2019 №0053551305 форми «ПН» на суму 958244,50 грн., здійснено перерахунок та прийнято нові податкові повідомлення - рішення форми «ПС» №27961420713 від 02.04.2021 та форми «ПН» №279514290713 від 02.04.2021, якими у зв`язку із відсутністю складення та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст. 201 ПК України податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ в ЄРПН, до ФОП застосовані штрафні санкції.
Вважаючи згадані ППР від 02.04.2021 протиправними, ФОП ОСОБА_1 звереснувся до суду з даним адміністративним позовом про їх скасування.
Визнаючи протиправними та скасовуючи спірні податкові повідомлення – рішення суд першої інстанції виходив з того, що надані відповідачем розрахунки до оскаржуваних ППР не містять посилання на конкретну господарську операцію, по якій виник обов`язок у позивача реєструвати ПН, з урахуванням того, що право реєстрації ПН може виникати у платника податків як по першій події, так і по кінцевому розрахунку (отриманню товару), тобто по останній події. Ані розрахунок до ППР, ані відзив (та доповнення до відзиву) на позовну заву не містять інформації, по яким господарським операціям були виписані ПН Позивачем, коли були зареєстровані ПН, коли сплив граничний термін реєстрації ПН, тощо. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 належать задоволенню.
Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.
Так, частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, в частині вичерпного переліку податків та зборів, суб`єктів і об`єктів оподаткування, порядку їх адміністрування, прав та обов`язків платників податків й зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі – ПК України, у редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Абзацом 8 п. 11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України передбачено, що з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.
Відповідно до статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках зазначені у цьому пункті обов`язкові реквізити, зокрема, ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні.
Відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу (пункт 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України).
Проте, 23 травня 2020 року набули чинності положення Закону України від 16 січня 2020 року №466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» (далі - Закон №466-ІХ). Цим законодавчим актом доповнено підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України пунктом 73.
Пізніше Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб - підприємців» від 14 липня 2020 року №786-IX (набрав чинності 08 серпня 2020 року) до пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» також було внесеною зміни.
Так, відповідно до змісту абзацу другого пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (у чинній редакції) штрафи, застосовані через відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 2,5 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1700 гривень.
Контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним) (абзац третій пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України).
Колегія суддів звертає увагу на ретроспективну дію положень пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, яка полягає в тому, що такі положення поширюють свою дію на всі штрафні санкції, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом №466-ІХ, у разі, якщо відповідні податкові повідомлення-рішення перебувають у процедурі адміністративного або судового оскарження (без обмеження інстанційності судового розгляду) та грошові зобов`язання за ними не сплачено станом на дату набрання чинності цим Законом.
Наведений підхід неодноразово висловлювався Верховним Судом, зокрема, в постановах від 17.07.2020 у справі №640/5138/19; від 21.04.2022 у справі №580/5563/20; від 10.08.2020 у справі №640/6528/19; від 10.09.2020 у справі №520/3188/19; від 21.10.2020 у справі №1.380.2019.001225; від 11.01.2021 у справі №480/3000/19.
Крім того, з аналізу пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України вбачається, що такий підхід застосовується до штрафів, які були нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року через відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за певними видами операцій (звільнені від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу та ін.).
Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом на підставі Акту перевірки від 18.03.2019 №383/14-29-13-05/2367815973 було прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.07.2019 №00053551305 про визначення ФОП ОСОБА_1 грошового зобов`язання з штрафу за не реєстрацію податкових накладних в сумі 958 244,50 грн.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду 29.12.2020 у справі №400/2423/19 визнано частково протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №00053551305 від 10.07.2019, в частині визначення штрафу на суму 836799,67 гривень, в решті суми це рішення залишено в силі.
Тобто згадане ППР в частині визначення штрафу у розмірі 121444,83 грн. (958 244,50 - 836799,67) було чинним та згадана сума повинна була сплачена ФОП.
Але, Головним управлінням ДПС у Миколаївській області було повністю відкликано податкове повідомлення - рішення від 10.07.2019 №0053551305 форми «ПН» на суму 958244,50 грн. та прийнято нові податкові повідомлення - рішення форми «ПС» №27961420713 від 02.04.2021 та форми «ПН» №279514290713 від 02.04.2021, якими у зв`язку із відсутністю складення та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст. 201 ПК України податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ в ЄРПН, до ФОП застосовані штрафні санкції у загальному розмірі 48230,49 грн. (44530,56 + 3699,93).
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає недоведеними доводи позивача про неврахування відповідачем при прийнятті нових ППР висновків рішення суду по справі №400/2423/19.
Як вбачається з розрахунку до ППР форми «ПС» №27961420713 від 02.04.2021 (т. І а.с. 132-136), при розрахунку штрафу за нескладання/нереєстрацію податкових накладних за період з лютого 2016 року – грудень 2018 року (82 шт), контролюючим органом було враховані положення пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України та застосовано до позивача штраф в розмірі 2,5 відсотка обсягу постачання (без ПДВ), але не більше 1700 гривень за кожним фактом порушення.
Висновки суду першої інстанції в частині того, що розрахунок до згаданого ППР не містить посилання на конкретну господарську операцію, по якій виник обов`язок у позивача реєструвати ПН, спростовується матеріалами справи, а саме, наданим відповідачем 08.11.2021 до суду детальними розрахунками по спірними ППР (т. ІІ а.с. 28-33).
Водночас, з розрахунку штрафу по ППР форми «ПС» №279514290713 від 02.04.2021 вбачається, що контролюючим органом положення пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України враховані не були.
Ураховуючи, що первинним ППР (№0053551305 від 10.07.2019) позивачу було нараховано штрафні санкції протягом періоду з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом №466-ІХ (23.05.2020), колегія суддів погоджується з доводами позивача, що згадане ППР підлягає скасуванню як протиправне.
Таким чином доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, що є підставою для часткового скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у відповідній частині.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За приписами частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області – задовольнити частково.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року скасувати в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 02.04.2021 №279514290713 та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким у задоволені зазначених позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 – відмовити.
В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач                                                  В.О.Скрипченко

Суддя                                                  М.П.Коваль

Суддя                                                  Ю.В.Осіпов