Рівненський апеляційний суд
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

       08 серпня 2025 року                                          м. Рівне

Справа № 569/3287/25
Провадження № 33/4815/657/25

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І.,
з участю:
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника – Савурка О.В.,
потерпілого – ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 02 травня 2025 року, –
ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 02 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
З матеріалів справи вбачається, що 06.02.2025 року о 15 год. 20 хв. гр. ОСОБА_1 в м. Рівне на перехресті вулиць Кулика і Гудачека – Боярка, керуючи транспортним засобом марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , не була уважною та не стежила за дорожньою обстановкою, рухаючись в крайній правій смузі перед здійсненням маневру повороту завчасно не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині та допустила зіткнення з автомобілем «Toyota Venza», д.н.з. НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку прямо в крайній лівій смузі. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Своїми діями  ОСОБА_1 порушила п.п.10.4, .2.3.б Правил дорожнього руху України, чим вчинила адміністративне правопорушення відповідальність, за яке передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
Не погодившись з постановою суду  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КупАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення. 
Вказує, що суд першої інстанції не врахував те, що водій автомобіля Toyota Venza не дотримався швидкості руху в населеному пункті, об`єктивно маючи можливість уникнути зіткнення, не зменшив швидкість руху свого транспортного засобу аж до зупинки та спричинив ДТП. Зазначає, що всупереч доводам, викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення, вона здійснила зупинку перед вказаним перехрестям, почала здійснювати маневр перестроювання та розвороту, перед початком якого транспортних засобів, яким вона могла б створити перешкоду, не було та переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасника руху, почала маневр розвороту.
Наголошує, що з реєстратора автомобіля Toyota Venza вбачається, що водій ОСОБА_2 на значній відстані до перехрестя випереджає автомобіль та збільшує швидкість свого транспортного засобу, тобто він робить маневр на випередження та не повертається на смугу аж до моменту зіткнення. При цьому відео починається з випередження із швидкістю 48 миль на год., що складає швидкість руху в межах 77 км./год., а перед зіткненням – 62 МРН, що складає швидкість руху 100 км/год., що на її думку, свідчить про умисні дії ОСОБА_2 .. Зауважує, що згідно судової автотехнічної експертизи, яка була замовлена нею, підтверджено, що водій автомобіля Toyota Venza для забезпечення безпеки дорожнього руху з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.1.5, 1.10, 2.3 12.1, 12.3 ПДР України.
Заслухавши доводи ОСОБА_1 та її захисника – адвоката Савурка О.В. на підтримання апеляційної скарги, думку потерпілого ОСОБА_2 , який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 цього кодексу визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суддя місцевого суду дотримався в повному обсязі.
Відповідно до ст.124 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цим законом, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з вимогами ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до п.10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до п.10.4 ПДР водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.
Як пояснила під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 , вона керувала автомобілем «Renault Megane» з дотриманням вимог ПДР, здійснювала поворот ліворуч, переконавшись в безпечності свого маневру. Натомість водій автомобіля «Toyota Venza» в порушення вимог ПДР не враховував дорожню обстановку, перевищив допустиму швидкість руху, під час виникнення небезпеки для руху у виді повертаючого ліворуч автомобіля не зменшив швидкість аж до повної зупинки ТЗ. Зазначила, що поблизу транспортних засобів не було, тому вона прийняла рішення виконувати маневр перестроювання та розвороту, однак враховуючи велику швидкість автомобіля «Toyota Venza», він дуже швидко наблизився до неї та здійснив зіткнення з її автомобілем.
Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні вказав, що він рухався зі швидкістю 60 км/год. у лівій крайній смузі у зв`язку зі здійсненням випередження транспортних засобів. Після здійснення випередження не зайняв праву крайню смугу, оскільки на ній перебував інший транспортний засіб. Перед ДТП загальмувати не встиг, оскільки ОСОБА_1 раптово почала здійснювати маневр повороту ліворуч та розвороту. 
Так, доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №240194 (а.с.1), схемою місця ДТП із зафіксованим місцем події, напрямками руху та пошкодженнями транспортних засобів та їх (а.с.23), письмовими пояснення учасників ДТП та свідків (а.с.3-4).
На схемі місця ДТП, складеної інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку УПП в Рівненській області Ясіцьким Т.В., зображено місце зіткнення транспортних засобів, а також вказані пошкодження, які отримали транспортні засоби:
- у автомобіля «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкоджено: задня ліва дверка, заднє ліве крило, диск колісний задній лівий, задній бампер, задній лівий стоп-ліхтар;
- у автомобілі «Toyota Venza», д.н.з. НОМЕР_2 , зафіксовано такі пошкодження: деформація передньої частини ТЗ, пошкодження переднього лівого крила та передньої лівої двері (передній лівий стоп-ліхтар).
Виходячи з аналізу та оцінки матеріалів справи, характеру ушкоджень транспортних засобів, суд приходить до висновку, що ДТП мала місце при визначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, що підтверджує доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні вимог п.10.4 ПДР та вчиненні за вказаних обставин правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
Доводи ОСОБА_1 про те, що вона, перестроюючись для здійснення розвороту переконалася, що транспортних засобів, яким вона могла б створити перешкоду, не було та що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасника руху почала такий маневр є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами справи та записом з відеореєстратора, яким зафіксовано момент події, з якого вбачається, що водій автомобіля «Renault Megane», перестроюючись ліворуч для здійснення розвороту, не надала дорогу попутному транспортному засобу, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів.
Твердження апелянта про те, що водій «Toyota Venza» об`єктивно маючи можливість уникнути зіткнення не зменшив швидкість руху свого транспортного засобу аж до зупинки та спричинив ДТП не спростовують наявність в її діях складу адміністративного правопорушення та недотримання вимог п.10.4 ПДР України, оскільки водій ОСОБА_2 не зобов`язаний був враховувати можливість порушення ПДР ОСОБА_1 , він не передбачав, не зобов`язаний був і не мав можливості передбачити, що ОСОБА_1 , не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, здійснить маневр повороту ліворуч не з крайнього лівого положення на проїзній частині, на порушення п.10.4 Правил дорожнього руху.
Відповідно до даного положення водій ОСОБА_2 вправі був розраховувати, що ОСОБА_1 перед тим, як здійснить маневр повороту ліворуч, займе відповідне крайнє положення на проїзній частині та врахує дорожню обстановку.
Тому, в причинному зв`язку із наслідками, що настали, перебувають лише дії ОСОБА_1 , оскільки саме остання, маючи намір здійснити поворот ліворуч, повинна була врахувати дорожню обстановку та зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині.
За наведених обставин, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.33, ст.38 КУпАП в межах санкції даної статті.
На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення нею нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто. Отже, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ:

 
Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 02 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а її апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду                         О.І. Полюхович