Справа № 159/2327/24  Провадження №33/802/71/25 	Головуючий у 1 інстанції:Денисюк Т. В. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 року                                                                 місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., за участю секретаря судового засідання Таровської А.А., захисника Зуба В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Зуба В.В. в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є військовослужбовцем ( НОМЕР_2 прикордонний загін в/ч НОМЕР_3 ) на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2024 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Визначено стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
Згідно з постановою судді ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 05.04.2024 об 11.56 годині в м. Ковелі на перехресті вулиць Варшавська - Володимирська керував належним КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» спеціалізованим транспортним засобом медичної допомоги марки «Volkswagen Crafter» номерний знак НОМЕР_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою суду, захисник Зуб В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржене судове рішення необґрунтованим та незаконним. Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції проведена з порушеннями та судом першої інстанції вказані обставини не перевірені. ОСОБА_1 свою вину заперечує, так як правомірно та очікувано вважав, що не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, бо добре себе почував. 
Захисник просить оскаржену постанову скасувати, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши думку захисника Зуба В.В., доходжу наступного висновку.
Відповідно до приписів ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На переконання апеляційного суду, вказаних вимог закону судом першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП дотримано та вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема, про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому вказаний вище висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст. 280 КУпАП.
Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскарженій постанові судді, підтверджується зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами, яким надана відповідна юридична оцінка у їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №357320 від 05.04.2024; чеком спеціального технічного приладу «Драгер» від 05.04.2024; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції від 05.04.2024; висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапортом працівника поліції від 05.04.2024 та іншими письмовими доказами.
Крім того, вина ОСОБА_1 доводиться й відеозаписами, які значаться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення та, які з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП є належним доказом вини останнього. 
За змістом апеляційної скарги захисник ставить під сумнів дотримання працівниками поліції установленого порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема, вказує про відсутність підстав у працівників поліції вимагати у ОСОБА_1 проходити згаданий огляд, проте такі доводи захисника не заслуговують на увагу.
Як регламентовано п. 2.9 (а)Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Пунктом 2 розділу І Інструкції визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Саме ці дискреційні повноваження поліцейського надають йому право самостійно визначати наявність чи відсутність підстав для проведення огляду водія на стан сп`яніння.
В акті огляду поліцейським були зафіксовані виявлені ним у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді: запаху алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Як наслідок, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Поміж тим, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апелянта про те, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , а тому були відсутні підстави вимагати у нього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Перш за все, працівники поліції не зупиняли автомобіль оскільки прибули на місце ДТП автомобіля швидкої допомоги з іншим транспортним засобом, а по-друге причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не підлягають встановленню, ураховуючи що предметом доказування в межах цієї справи є саме фактичні дані щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Окрім того, факт керування транспортним засобом не заперечується самим ОСОБА_1 , у тому числі, стверджується наявними в матеріалах справи доказами. 
Отже з огляду на наведене, доводи про неналежність доказів у справі, порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння чи відсутність складу правопорушення у діях ОСОБА_1 є голослівними.
Не знайшли свого підтвердження й доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 05.04.2024 почував себе добре та вважав що не перебуває в стані алкогольного сп`яніння. При освідуванні водія швидкої медичної допомоги ОСОБА_1 на місці ДТП за допомогою спеціального приладу «Драгер» встановлено показник - 0,66 проміле. З такими показниками приладу «Драгер» ОСОБА_1 не погодився та виявив бажання проїхати на огляд до медичного закладу. В Ковельському МТМО ОСОБА_1 був оглянутий лікарем, двічі продував спеціальний технічний прилад, результати обстеження – 0,75 проміле та 0,67 проміле. На підставі акту медичного огляду №228 від 05.04.2024 був виданий відповідний висновок, у якому лікарем ОСОБА_2 у ОСОБА_1 встановлений стан алкогольного сп`яніння.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що жодного доказу на спростування перебування у стані алкогольного сп`яніння 05 квітня 2024 року ОСОБА_1 чи його захисник не надали.
Підстав для сумнівів у достовірності наявних в матеріалах справи доказів апеляційним судом не встановлено. Порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.
За таких обставин, апеляційний суд, позицію захисника про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, розцінює як обраний спосіб захисту.
Всі інші обставини, на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме – у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому оскаржена постанова судді є законною та мотивованою, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В 

Апеляційну скаргу захисника Зуба Василя Васильовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2024 року стосовно  ОСОБА_1  - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду                                                         О. М. Клок