ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/3571/22                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: А.Г. Секірська

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  02 липня 2025 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:                                  
Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.
Суддів: Беспалова О.О., Бужак Н.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "УКРГІДРОТРАНСБУД" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:
28.01.2022 Приватне підприємство «Укргідротрансбуд» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу (далі – відповідач, апелянт), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 06.01.2022 №3030416 у повному обсязі.
Позовну заяву обґрунтовано тим, що 19.01.2022 на адресу позивача одночасно в одному конверті надійшли акт від 05.01.2022 № 112/Ж5/26-15-04-16-03 «Про результати камеральної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету ПП «Укргідротрансбуд»» та податкове повідомлення-рішення ГУДПС у м. Києві форми «Ш» від 06.01.2022 № 3030416 з розрахунком про зобов`язання сплатити штраф за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 2 623,97 грн. 
Позивач наголошує на тому, що податкове повідомлення-рішення є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки прийнято з грубим порушенням порядку його прийняття та надсилання, та ґрунтується на обставинах, які не відповідають фактичним і суперечать змісту та вимогам чинного законодавства. 
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято з неповним та невірним з`ясуванням фактичних обставин справи, порушенням норм матеріального права.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2025 та від 19.05.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Керуючись частинами 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до фактичних обставин справи, Приватне підприємство "УКРГІДРОТРАНСБУД", код ЄДРПОУ 31987638, зареєстровано як юридична особа 10.07.2002, № запису 10651200000004937, місцезнаходження: Україна, 02099, місто Київ, вул. Бориспільська, будинок 9, корпус 91, офіс 707, основний вид економічної діяльності: 42.21 Будівництво трубопроводів, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.03.2025.
17.11.2021 позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість №9349231842 за жовтень 2021 року, в якій платником визначено суму податкового зобов`язання з ПДВ у розмірі 62 259 грн.
Згідно із платіжним дорученням від 17.11.2021 № 1304 позивачем сплачено 62 259,00 грн, призначення платежу: «*;101;31987638; ПДВ за 10.2021 декларація 9349231842 від 17.11.21. Без ПДВ».
05.01.2022 ГУ ДПС у м. Києві складено Акт № 112/Ж5/26-15-04-16-03 про результати камеральної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету Приватним підприємством «Укргідротрансбуд» (код ЄДРПОУ 31987638), згідно із висновками якого дані камеральної перевірки свідчать про порушення ПП «Укргідротрансбуд» граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість передбачених п.57.1 ст. 57, п.203.2 ст. 203 Податкового кодексу України з урахуванням ст. 102 Податкового кодексу України (таблиця 1). Відповідальність платника передбачена статтею 124 Податкового кодексу України.
Результати перевірки: проведено перевірку ПП «Укргідротрансбуд» з питання порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, визначених ст.36, п.50.1 ст. 50, п.57.1 ст. 57, п.57.3 ст. 57, п.180.1 ст. 180, ст.200, п.202.1 ст. 202, п.203.2 ст. 203 Податкового кодексу України (таблиця 1):
-  податкова декларація з податку на додану вартість від 17.11.2021 № 9349231842, граничний термін сплати 30.11.2021, фактично сплачено 23.12.2021, кількість днів затримки 23, сума боргу 42 589, 00 грн;
-  податкова декларація з податку на додану вартість від 17.11.2021 № 9349231842, граничний термін сплати 30.11.2021, фактично сплачено 24.12.2021, кількість днів затримки 24, сума боргу 5 544,90 грн;
-податкова декларація з податку на додану вартість від 17.11.2021 № 9349231842, граничний термін сплати 30.11.2021, фактично сплачено 24.12.2021, кількість днів затримки 24, сума боргу 4 345,40 грн.
Станом на 30.11.2021 (початок періоду, що перевірявся відповідачем) відповідно до інтегрованої картки платника податку на додану вартість ПП «Укргідротрансбуд» обліковувався податковий борг в сумі 76 414,38 грн по податковим зобов`язанням, зазначеним у податковій декларації № 9349231842 від 17.11.2021 (граничний термін сплати 30.11.2021), який частково погашався 24.12.2021 – 25.12.2021, тобто сплачені згідно із платіжним дорученням від 17.11.2021 № 1304 позивачем кошти зараховувалися контролюючим органом на погашення податкового боргу в порядку черговості.
Відповідно до акту перевірки від 05.01.2022 № 112/Ж5/26-15-04-16-03 відповідачем прийнято податкове повідомлення – рішення від 06.01.2022 № 3030416, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), визначеного пунктом 57.1 статті 57 та пунктом 203.1 статті 203 Податкового кодексу України, на підставі статті 124 Податкового кодексу України, за затримку на 23, 24, 24 календарних днів сплати грошового зобов`язання у розмірі 52 479,30 грн, зобов`язано ПП «Укргідротрансбуд» сплатити штраф у розмірі 5% в сумі 2 623,97 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що порушення порядку і строку, передбачених пунктами 86.7 та 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, і як наслідок позбавлення позивача права на подачу протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта та розгляд заперечень на висновки такого акта, не є окремими дефектами форми або технічними помилками. Таким чином, у зв`язку із суттєвими порушеннями порядку прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, та його направлення одночасно з Актом камеральної перевірки, позовні вимоги належать до задоволення без надання судом оцінки виявленим внаслідок камеральної перевірки порушенням податкового законодавства.
Переглядаючи оскаржуване рішення в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
За приписами пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Предметом камеральної перевірки також можуть бути:
1) своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків);
2) своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних;
3) своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах;
4) повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним  пунктами 2,  3  частини першої та  пунктом 10  частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні";
5) своєчасність подання заяви про взяття на облік фінансових агентів відповідно до вимог  статті 39-3  цього Кодексу;
6) своєчасність подання фінансовими агентами звітів про підзвітні рахунки, виправлених звітів про підзвітні рахунки;
7) своєчасність надання фінансовими агентами відповіді на запити (повідомлення) контролюючого органу, що надсилаються у випадках, визначених  статтею 39-3  цього Кодексу;
8) своєчасність подання повідомлення про структуру власності та кінцевих бенефіціарних власників відповідно до вимог  пункту 44-1.2  статті 44-1  цього Кодексу;
9) своєчасність подання особою, яка здійснює управління або адміністрування трасту, повідомлення про укладення договору щодо управління або адміністрування трасту або про припинення такого договору, фінансової звітності, копій первинних документів та іншої інформації щодо трасту на запит контролюючого органу у випадках, передбачених  статтею 44-2  цього Кодексу;
10) своєчасність надання інформації на запит контролюючого органу відповідно до  пункту 44-1.3  статті 44-1,  підпунктів 6-8  підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу;
11) своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до  пункту 141.13  статті 141 цього Кодексу, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти.
Стаття 86 ПК України врегульовує питання оформлення результатів перевірок.
Так, пунктом 86.7 статті 86 ПК України передбачає, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Відповідно до підпункту 86.7.1 пункту 86.7 статті 86 ПК України акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.
Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
За правилами підпункту 86.7.2 пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі отримання від платника податків у визначеному цим пунктом порядку заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень, контролюючий орган зобов`язаний повідомити платника податків про місце і час проведення розгляду матеріалів перевірки. Таке повідомлення надсилається платнику податків протягом двох робочих днів з дня отримання від нього заперечень та/або додаткових документів і пояснень, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду.
Платник податків має право брати участь у процесі розгляду матеріалів перевірки особисто або через свого представника. Безпосередньо під час розгляду матеріалів перевірки платник податку має право надавати письмові та/або усні пояснення з приводу предмета розгляду. Відсутність платника податку або його представника, повідомленого в передбаченому цією статтею порядку про час і місце розгляду матеріалів перевірки, не є перешкодою для розгляду матеріалів перевірки. (підпункт 86.7.3 пункту 86.7 статті 86 ПК України).
У підпункті 86.7.4 пункту 86.7 статті 86 ПК України деталізовано питання, які підлягають вирішенню під час розгляду матеріалів перевірки комісією з питань розгляду заперечень, та передбачено, що за результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Відповідно до підпункту 86.7.5 пункту 86.7 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту.
Згідно з пунктом 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному     статтею 42 цього Кодексу.
За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.
Про можливість надання податковому органу додаткових документів після закінчення перевірки вказують і положення пунктів 44.6, 44.7 статті 44 ПК України.
Так, пункт 44.6 статті 44 ПК України також передбачає, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Верховний Суд вже неодноразово аналізував зазначені норми податкового законодавства (зокрема, але не виключно, у постановах від 28 березня 2023 року у справі № 810/3270/16, від 27 червня 2019 року у справі № 806/343/17) та дійшов висновку, що закріпленому у пункті 86.7 статті 86 ПК України праву платника податків подати до контролюючого органу заперечення на акт перевірки кореспондує визначений цією ж нормою обов`язок контролюючого органу розглянути такі заперечення, надавши платнику податків відповідь, та врахувати результати розгляду заперечень при прийнятті рішення про визначення грошових зобов`язань.
У постанові від 20 листопада 2018 року у справі № 826/285/15 Верховний Суд вказав, що зміст пункту 86.7 статті 86 ПК України дає підстави для висновку про те, що при прийнятті податкового повідомлення-рішення податковим органом повинні враховуватися не лише висновки акта перевірки, а й результати розгляду заперечень платника податків на такий акт як його невід`ємної частини.
Як вбачається з матеріалів справи, податкове повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом 06.01.2022, тобто наступного дня після дня складання акту камеральної перевірки від 05.01.2022, що свідчить про порушенням порядку і строку, передбачених пунктами 86.7 та 86.8 статті 86 Податкового кодексу України (а.с.8-10).
Як вірно встановлено судом першої інстанції, наведене позбавило позивача права на подання протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта та розгляд заперечень на висновки такого акта.
Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
У розвиток зазначеного підходу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17 вказала, що підставами для скасування рішень, прийнятих за наслідками перевірки, є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом та відповідає доктрині під умовною назвою «плоди отруйного дерева», сформульованій Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж. Докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до несправедливості процесу в цілому, незалежно від їх доказової сили.
Колегія суддів доходить висновку, що встановлена судом протиправність наслідків перевірки внаслідок порушення процедури її проведення є достатньою самостійною підставою до скасування прийнятих за результатами її проведення рішень, що унеможливлює перехід до суті покладених в їх основу податкових правопорушень.
Подібний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18, від 28 квітня 2025 року у справі № 320/34847/23.
З урахуванням викладеного у сукупності, колегія суддів уважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що порушення порядку і строку, передбачених пунктами 86.7 та 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, і як наслідок позбавлення позивача права на подачу протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта та розгляд заперечень на висновки такого акта, не є окремими дефектами форми або технічними помилками.
Суд зауважує, що порушення порядку проведення перевірки призвело до звуження прав позивача як платника податків, що свідчить про протиправність здійсненого заходу податкового контролю та прийняття за його наслідками актів індивідуальної дії, оскільки описані вище порушення виключають допустимість як доказів відомостей, отриманих в ході такої перевірки, та, відповідно, нівелюють її результати, та, як наслідок, вимагають скасування прийнятих за її результатами рішень контролюючого органу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Усупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин і не довів правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
За таких підстав, суд дійшов висновку, що доводи, викладені у апеляційній скарзі, щодо наявності підстав для скасування рішення суду першої інстанції, не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послався суд, ґрунтуються на переоцінці обставин справи, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

П О С Т АН О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС –  залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року –  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту ухвалення та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя доповідач:                                                  В.Ю. Ключкович

Судді:                                                                          О.О. Беспалов 

                                                                                         Н.П. Бужак