УХВАЛА

30 липня 2025 року 
м. Київ
справа №380/15446/24
адміністративне провадження № К/990/32041/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Тацій Л.В.,
суддів: Гриціва М.І.,  Стеценка С.Г., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2025 у справі №380/15446/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 позов ОСОБА_1 задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ в Львівській області) щодо відмови у проведенні розрахунку підвищення пенсії ОСОБА_1 та невиплати їй підвищення пенсії як репресованій особі у розмірі, передбаченому пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із розрахунку 50% мінімальної пенсії за віком.
Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок підвищення пенсії ОСОБА_1 згідно з пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ із розрахунку 50 відсотків від мінімальної пенсії за віком, починаючи з 05.05.2018.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо відмови у проведенні перерахунку стажу роботи ОСОБА_1 як особі, що необґрунтовано зазнала політичних репресій (заслання), у відповідності до статті 58 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ.
Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок стажу роботи ОСОБА_1 згідно зі статтею 58 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ з 05.05.2018 як пільгу по обчисленню стажу роботи до розрахунку пенсії у потрійному розмірі за час відбування покарання у засланні з 10.02.1940 по 31.12.1948 на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного режиму 1917- 1991 років» від 17.04.1991 №962-ХІІ.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2025 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Львівській області щодо відмови в нарахуванні і виплаті підвищення до пенсії ОСОБА_1 за пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком як члену сім`ї репресованого, якого було примусово переселено і якого у подальшому було реабілітовано.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Львівській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії в розмірі 25 відсотків від мінімальної пенсії за віком згідно з пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як члену сім`ї репресованого, якого було примусово переселено і якого у подальшому було реабілітовано, починаючи з 15.01.2024 з врахуванням виплачених сум.
Залишено без розгляду позовні вимоги щодо визнання протиправними дій та зобов`язання ГУ ПФУ в Львівській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії в розмірі 25 відсотків від мінімальної пенсії за віком згідно з пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як члену сім`ї репресованого, якого було примусово переселено і якого у подальшому було реабілітовано, за період з 05.05.2018 по 14.01.2024.
В решті вимог відмовлено.
28.07.2025 Верховним Судом зареєстровано касаційну скаргу ГУ ПФУ у Львівській області на зазначені судові рішення.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції розглянув справу №380/15446/24 за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачено, що для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг віднесено до категорії справ незначної складності.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Однак ГУ ПФУ у Львівській області в касаційній скарзі не зазначає виключних обставин, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС, за яких можливий касаційний перегляд судових рішень у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин ГУ ПФУ у Львівській області слід відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2025 у справі №380/15446/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу, в порядку, визначеному статтею  251 КАС України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	Л.В. Тацій М.І. Грицiв   С.Г. Стеценко