Справа № 751/3126/25 	Головуючий у 1 інстанції Маслюк Н. В. 	
Провадження № 33/4823/504/25 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП.    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

Розглянув у  м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду   м. Чернігова від 05 травня 2025 року,
                                 В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, проживаюча по АДРЕСА_1 ,
притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як   установив    суд, 29 березня 2025 року, о 05 год. 02 хв.,      ОСОБА_1 , по вул. Дніпровська, 6, у м. Чернігові, керуючи транспортним засобом Shevrolet Nubira, номерний знак НОМЕР_1 , на порушення п. 2.4, п. 8.9 «б» Правил дорожнього руху, не виконала вимогу про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив за допомогою увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольорів і звукового сигналу та керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в лікарні у лікаря – нарколога, що підтверджується висновком № 354 від 29.03.2025.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду змінити та застосувати до неї стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами, мотивуючи тим, що працівниками поліції не доведено законність зупинки транспортного засобу під її керуванням. Усупереч ч. 2 ст. 254 КУпАП, їй не надано другий примірник протоколу, що порушує її права, передбачені       ст. 268 КУпАП. 
Більше того, як убачається з відеозапису, вона під час розмови з поліцейськими виявляла бажання скористатись правовою допомогою адвоката,  проте їй не надали можливості. 
Також аргументує тим, що вона є мамою одиночкою та у зв`язку з характером роботи потребує користування  транспортними засобами.

На апеляційний розгляд ОСОБА_1 вдруге не прибула. Принесла заяву написану від руки перед початком судового засідання про перенесення розгляду справи, так як зверталася до сімейного лікаря з приводу втрати свідомості та підвищеного тиску.
За правилами ч. 6 ст. 294 КупАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Погане самопочуття апелянтки не перешкоджало їй подати власноручно написану  заяву про перенесення розгляду, вона не перебуває на стаціонарному лікуванні, минуле судове засідання переносилося за її заявою через зайнятість її адвоката в іншому процесі, при цьому договору з адвокатом чи ордеру, що вона дійсно уклала угоду про надання правової допомоги, не надала.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, своєю поведінкою та діями сприяти як найшвидшому судовому розгляду,  чого з боку апелянтки,   не вбачається.

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Як убачається з рапорту поліцейського та переглянутого апеляційним судом відеозапису, який є безперервним, що під час несення служби, 29.03.2025 до екіпажу Вікінг 107 підійшов небайдужий громадянин та повідомив, що водійка транспортного засобу Shevrolet Nubira, номерний знак НОМЕР_1 , може перебувати в стані алкогольного сп`яніння. 
Вищевказаний транспортний засіб було виявлено за адресою м. Чернігів, вул. Дніпровська, при цьому були увімкнені проблискові маячки синього та червоного кольорів і поданий  спеціальний звуковий сигнал, але водій автомобіля продовжував рух та не зупинявся. Близько 05 год. 02 хв. шляхом блокування було зупинено транспортний засіб Shevrolet Nubira, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . 
Під час спілкування з водійкою, у останньої були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідала обстановці.          ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, але ОСОБА_1 відмовилась. Надалі було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря – нарколога, ОСОБА_1 погодилась. 
Згідно   висновку    № 354     лікаря – нарколога від 29.03.2025 ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння (1, 18 та 1, 17 проміле). За п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху відносно ОСОБА_1 складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанову за ч. 1 ст. 122 – 2 КУпАП та вручено водійці. Водійку від керування відсторонено шляхом евакуації транспортного засобу на штраф майданчик.
Посилання ОСОБА_1 щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки. Крім того, на даний час діє воєнний стан і працівники поліції мають право зупиняти та перевіряти усі транспортні засоби, та осіб, які ними керують.
Поміж іншого, як убачається з матеріалів справи, була   небайдужість громадянина, який підійшов до екіпажу поліцейських та повідомив, що водійка автомобіля Shevrolet Nubira, номерний знак НОМЕР_1 , може перебувати в стані алкогольного сп`яніння.
Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 були роз`яснені її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 під час складення протоколу стосовно неї скористалась своїм конституційним правом, яке передбачене ст. 63 Конституції України та відмовилась надавати будь-які пояснення по суті порушення.
Також, із переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не ставила питання про запрошення їй адвоката, що свідчить про те, що остання не мала бажання скористатися правовою допомогою захисника.
Пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Санкція частини 1 статті 130 КУпАП є безальтернативною, передбачає один вид стягнення – суму штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що позбавляє суд можливості призначити штраф без позбавлення права керування транспортними засобами.
Більш того, законодавчо заборонено, починаючи з 17 березня 2021 року, визнання такого правопорушення малозначним та передачу матеріалів справи на розгляд трудовому колективу чи громадській організації (ч. 1 ст. 21 та примітка до ст. 22 КУпАП).
З наявних документів у матеріалах справи вбачається, що           ОСОБА_1 видане посвідчення водія НОМЕР_2 від 13.06.2024, яке на даний час не вилучене.
У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи користується автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізує своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Вчинення діянь, які кваліфікуються в національному законодавстві за   ст. 130 КУпАП, є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість стягнення обумовлена саме високим ступенем суспільної шкоди, яка завдається такими діяннями.
Суд не вправі, при визнанні особи винуватою за ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначити інше покарання, ніж передбачене санкцією, або ж перейти до іншого виду стягнення чи звільнити від стягнення, оскільки Законом України встановлена пряма заборона застосування пом`якшення стягнення чи звільнення від стягнення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Антипець