ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/32125/24
Провадження № 22-ц/820/1741/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
               
розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Заворотної Л.Л. від 29 травня 2025 року.
Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У листопаді 2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», звертаючись в суд з позовом до відповідача, вказувало, що 25.01.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 102596923, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 15000 грн. і зобов`язався його повернути, а також сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування ним у встановлений договором строк, 10.05.2023 року. За пунктом 7.1 цього договору він набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а обумовлені ним права та обов`язки сторін - з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало, надавши відповідачу кредит. 
Відповідач умови кредитного договору не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість станом на 28.11.2024 року в сумі 58353 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 14400 грн., заборгованість за відсотками – 42453 грн., заборгованість за комісією - 1500 грн. 
30.05.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № 98-МЛ, за яким останнє набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема, й до ОСОБА_1 за кредитним договором № 102596923 від 25.01.2023 року.
Враховуючи наведе, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 58353 грн.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.05.2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 102596923 від 25.01.2023 року у розмірі 56403 грн. та 2341,46 грн. судового збору.
В решті вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та відмовити в задоволенні позову. Вважає, що матеріали справи не містять належних доказів укладення сторонами договору від 25.01.2023 року № 102596923 в порядку, визначеному чинним законодавством. 
Надане платіжне доручення не можна вважати належним доказом перерахунку грошових коштів ТОВ «Мілоан» відповідачу за відсутності відмітки про дату його отримання та виконання банком. 
У договорі факторингу 98-МЛ від 30.05.2023 року відсутня інформація, яка свідчила б про відступлення права вимоги саме до відповідача. Наданий позивачем витяг з реєстру боржників не містить підпису сторін договору факторингу, цей витяг виготовлено позивачем самостійно як зацікавленою особою, а тому не є належним доказом на підтвердження відступлення права вимоги за договором від 25.01.2023 року № 102596923.
У відзиві ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вказує, що відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії щодо укладення електронного договору, визначені ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора. В свою чергу відповідач не наводить жодних фактичних доказів на спростування цієї обставини, а лише вказує на недоведеність зі сторони позивача факту укладення договору.
На підтвердження надання відповідачу кредиту позивач подав копію платіжного доручення №58221093 від 25.01.2023 року, за яким ТОВ «Мілоан» перерахувало отримувачу ОСОБА_1 кредитні кошти 15000 грн. на банківську картку № НОМЕР_1 , що відповідає реквізитам платіжної банківської картки позичальника, вказаним в п. 2.1 Договору.
Лише відповідач має можливість надати повний номер карти, а також виписку за картковим рахунком № НОМЕР_2 на спростування отримання 20.01.2023 року кредиту в сумі 15000 грн., проте цим правом він не скористався. 
У реєстрі боржників до договору про відступлення прав містяться персональні данні інших осіб, тому надано належно оформлений витяг із зазначенням права вимоги по конкретному кредитному договору. Тому є доведеним набуття ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги по кредитному договору №102596923 від 25.01.2023 року.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, помилково визнав встановленими обставини, що мають значення для справи, які є недоведеними, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з цим оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Так, судом встановлено, що 25.01.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 102596923, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти в сумі 15000 грн., на строк 105 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.
Пунктом 1.3, 1.3.1 договору передбачено, що строк кредитування складається з пільгового періоду 15 днів (закінчується 09.02.2023) та поточного періоду 90 днів (закінчується 10.05.2023).
Відповідно до п.1.4 Кредитного договору позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 09.02.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 10.05.2023.
Згідно п. 2.1 договору кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки НОМЕР_2 .
Пунктом 2.3.1. договору передбачено, що позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені цим п.2.3 Договору та розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено). Можливі періоди продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту, що визначається як відсоток від суми наданого кредиту.
Якщо Позичальник здійснює продовження/поновлення пільгового періоду кредитування (пролонгацію) на умовах визначених цим пунктом, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено/поновлено пільговий період нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору.
Пунктом 2.3.2. договору сторони погодили, що після вибору доступних умов пролонгації або поновлення пільгового періоду, Позичальник має направити Кредитодавцю електронне звернення/повідомлення із застосуванням одноразового ідентифікатора, який надсилається Кредитодавцем до особистого кабінету Позичальника або в смс-повідомленні та здійснити платіж передбачений цим п.2.3 Договору. Після здійснення Позичальником зазначеного платежу(ів), умови кредитного договору, що стосуються строку кредитування, зокрема тривалість пільгового періоду, дата завершення пільгового періоду, дата остаточного погашення, строк кредитування змінюються пропорційно строку пролонгації. Нові дати разом з актуальними даними щодо заборгованості відображаються Кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що за формою та змістом може відрізнятись від додатку №1, і розміщується Кредитодавцем в особистому кабінеті Позичальника, який уповноважує Кредитодавця на таке оновлення (актуалізацію) та не потребують будь-якого іншого оформлення. У випадку розбіжностей між умовами кредитного договору, включаючи додатки 1,2 та оновленим графіком платежів, застосовуються умови визначені графіком.
Виконання Позичальником лише частини дій передбачених попереднім абзацом цього пункту не призводить до пролонгації. У випадку, якщо Позичальник протягом поточного періоду вчинить необхідні дії для поновлення пільгового періоду, такі дії зупиняють перебіг поточного періоду до моменту спливу строку пролонгації (поновлення) пільгового періоду, після чого поточний період продовжується на кількість днів, що залишалась до його спливу на момент пролонгації. Якщо Позичальник вчиняє необхідні для пролонгації дії після настання дати остаточного погашення заборгованості, такі дії зупиняють перебіг періоду прострочення до моменту спливу строку пролонгації (поновлення) пільгового періоду. В такому разі, новою датою остаточного погашення є останній день строку на який Позичальником поновлено пільговий період. Ініціювання Позичальником продовження та/або поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування відбувається без змін умов цього договору в бік погіршення для Позичальника.
Відповідно до довідки про щоденні нарахування та погашення до кредитного договору №102596923 від 25.01.2023 року ОСОБА_1 здійснював пролонгацію договору, 09.02.2023 року, строк продовження 3 дні, 09.02.2023 року відповідачем сплачено 1500 гривень з яких: 450 грн. – сплата комісії за пролонгацію; 600 грн. – сплата тіла кредиту; 450 грн. – сплата процентів по кредиту.
30.05.2023 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір про відступлення права вимоги № 98-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 102596923 від 25.01.2023 року.
Згідно розрахунку позивача на 13.11.2024 року заборгованість відповідача становить 58353 грн., заборгованість за тілом кредиту - 14400 грн.; заборгованість за відсотками - 42453 грн.; заборгованість за комісією - 1500 грн.;
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав умови укладеного кредитного договору, тому наявна заборгованість за тілом кредиту та процентами підлягає стягненню на користь позивача як нового кредитора. В решті позову відмовлено, оскільки нарахування комісії є неправомірним.
Проте цих висновків суд дійшов з порушенням норм процесуального права. 
Так, згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.4 ст. 83 ЦПК України).
У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (ч.5 ст. 83 ЦПК України).
Згідно з ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Встановлено, що разом з поданням позовної заяви позивач подав анкету-заяву на кредит № 102702495 від 04.01.2023 року, за якою позичальником зазначений ОСОБА_2 , а не відповідач у справі ОСОБА_1 (а.с. 27).
Водночас на підтвердження надання кредиту позивач разом з позовною заявою подав копію платіжного доручення №57038664 від 04.01.2023 року, за яким на виконання кредитного договору № 102596923 від 25.01.2023 року кредитором ТОВ «Мілоан» здійснено переказ коштів 15000 грн. на платіжну картку № НОМЕР_3 , отримувачем зазначений ОСОБА_2 (а.с. 29).
Подана відомість про щоденні нарахування та погашення за кредитом (а.с.30-31) також не стосується суті спору (щодо виконання кредитного договору з відповідачем ОСОБА_1 ), а подана щодо отримувача ОСОБА_2 , кредитний договір № 102702495.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.12.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі.
Розгляд справи ухвалено провести в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Призначено у справі судове засідання на 10.20 год. 03.02.2025 року.
Розгляд справи було тричі відкладено - на 10.03.2025 року, в подальшому - на 23.04.2025 року, 29.05.2025 року.
12.03.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у відповіді на відзив відповідача зазначило, що внаслідок помилки до позовної заяви були подані анкета-заява на кредит, платіжне доручення та відомості про щоденне нарахування і погашення щодо кредитного договору №102702495 на ім`я ОСОБА_2 . У зв`язку з чим додано копії відповідних документів щодо кредитного договору з ОСОБА_1 (а.с.98-118).
При цьому позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не обґрунтував неможливість подання цих доказів у встановлений законом строк з об`єктивних причин, що не залежали від товариства.
В свою чергу, суд першої інстанції в порушення ч. 8 ст. 83 ЦПК України не обговорив, чи є поважними причини неподання позивачем цих доказів у встановлений законом строк, чи обґрунтовано ним неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від нього, і прийняв вказані докази, врахувавши їх при прийнятті оскаржуваного рішення.
Згідно з ч.1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. 
При цьому Глава 10 ЦПК України «Розгляд справ у порядку спрощеного провадження» не містить інших правил щодо порядку подання письмових доказів, аніж встановлені статтею 83 ЦПК України.
Помилкова подача разом з позовною заявою анкети-заяви на кредит, платіжного доручення про переказ кредитних коштів позичальнику та відомостей про щоденне нарахування і погашення щодо іншої особи (не відповідача у справі), і ненадання з цих причин відповідних документів щодо відповідача ОСОБА_1  не є поважною об`єктивною причиною, що не залежала від позивача, а отже, у суду першої інстанції не було процесуальних підстав відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК України для прийняття поданих позивачем 12.03.2025 року доказів. 
Суд першої інстанції без достатніх правових підстав врахував при прийнятті рішення анкету-заяву на кредит, платіжне доручення про переказ 15000 грн. кредиту відповідачу та відомості про щоденне нарахування і погашення щодо ОСОБА_1 (а.с.114- 118), і помилково визнав доведеним факт надання кредиту відповідачу та розмір боргу за цим кредитним договором. 
З врахуванням недопустимості цих доказів в матеріалах справи відсутні достатні та достовірні докази укладення кредитного договору та надання позивачем кредитних коштів відповідачу ОСОБА_1 , відтак у позові про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором слід відмовити за недоведеністю.
За наведеного рішення суду слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 4542 грн. понесених судових витрат за подачу апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м. Львів, 79018, ЄДРПОУ 35234236) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 4542 грн. понесених судових витрат.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 13 серпня 2025 року.

Судді                                                          Л.М. Грох
       
        Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк