Справа № 309/5573/15-ц

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       10 липня 2025 року м. Ужгород

        Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

       Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
       суддів: Джуги С.Д., Феєра І.С.
       за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 13 грудня 2021 року, ухвалене головуючою суддею Лук`яновою О.В., повний текст якого складено 22 грудня 2021 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки

встановив:

У листопаді 2015 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки.
Позов обґрунтовано тим, що 23.06.2008 між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», назва якого змінена на Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», і позичальником ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 146/08, на підставі якого за програмою кредитування «Іпотечний кредит» позивач надав відповідачу кредит у сумі 45000,00 дол. США на строк з 23.06.2008 по 22.06.2023 зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 13,8% річних.
Виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором було забезпечено іпотекою квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить по 1/2 частці іпотекодавцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вартість предмета іпотеки сторони узгодили в сумі 342000,00 грн, про що сторони уклали 23.06.2008 договір іпотеки (без оформлення заставної) № 146/08.
Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором, перерахував на поточний рахунок позичальника 45000,00 дол. США згідно меморіального валютного ордера від 23.06.2008 № TR.1796.1.119, проте, позичальник свої зобов`язання за договором порушив, щомісячне погашення кредиту не здійснював, проценти в розмірах і у строки, передбачені кредитним договором, не сплачує.
У зв`язку з невиконанням зобов`язань на адресу відповідачів були направлені письмові претензії (вимоги) про неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за вихідними № 0670 і № 0671 від 30.03.2015, однак протягом відведеного терміну, що становить 30 календарних днів для виконання зобов`язань, і до часу пред`явлення позову заборгованість не відшкодована.
Станом на 16.10.2015 заборгованість позичальника перед банком становить суму 28592,16 дол. США, що еквівалентно 620180,31 грн за курсом НБУ 1 дол. США = 21,690618 грн, та 17223,22 грн, у тому числі: 23000,00 дол. США – строкова заборгованість за кредитом, 2498,49 дол. США – прострочена заборгованість за кредитом, 155,27 дол. США – поточна заборгованість за процентами, 2938,34 дол. США – прострочена заборгованість за процентами, 8103,18 грн – пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 9120,04 грн – пеня за несвоєчасну сплату процентів.
Посилаючись на норми чинного законодавства позивач просив: 
стягнути достроково з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 23.06.2008 № 146/08 у загальній сумі – 28592,10 дол. США 10 центів та 17223,22 грн, з яких 23000,00 дол. США – строкова заборгованість за кредитом, 2498,49 дол. США – прострочена заборгованість за кредитом, 155,27 дол. США – поточна заборгованість за процентами, 2938,34 дол. США – прострочена заборгованість за процентами, 8103,18 грн – пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 9120,04 грн – пеня за несвоєчасну сплату процентів;
та у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 23.06.2008 № 146/08 у сумі 637403,53 грн звернути стягнення на предмет іпотеки: нерухоме майно – квартиру за АДРЕСА_2 та на праві власності належить по 1/2 частці іпотекодавцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно, на підставі свідоцтва про право власності від 01.06.2001 № 3168 та договору дарування, реєстровий № 3874 від 20.06.2001, шляхом продажу з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, визначивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності / незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;
стягнути на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» витрати по сплаті судового збору, відповідно, з ОСОБА_1 у розмірі 9561,05 грн і з ОСОБА_2 у розмірі 1378,00 грн.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 13 грудня 2021 року позов задоволено у повному обсязі.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із його обґрунтованості та доведеності, з того, що у кредитора виникли передбачені законом і договором підстави для дострокового стягнення боргу за кредитним договором у повному обсязі, належним способом погашення якого є звернення стягнення на предмет іпотеки.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Розман С.Ю. подали апеляційну скаргу на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 13 грудня 2021 року.
У апеляційній скарзі просять звернути увагу на те, що позов не був доведений належним чином, оскільки банк надав суду тільки розрахунок заборгованості, проте, жодних первинних фінансових документів, банківської виписки тощо, які б підтверджували розрахунок по суті, не надав. Тим часом, саме на позивача покладено обов`язок належно довести свої вимоги. Суд першої інстанції не з`ясував дійсного розміру заборгованості.
Кредит є споживчим, на нього поширюються чинні на відповідний час норми ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до яких обов`язковим є застосування досудового порядку врегулювання спору в разі дострокового стягнення споживчого кредиту, що підтверджується, крім іншого, й правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 26.05.2020 у справі № 638/13683/15-ц. 
Порядок досудового врегулювання спору банком не був дотриманий, тому кредитор не мав права на звернення до суду із позовом про дострокове стягнення боргу.
Суд розглянув справу без участі відповідачів, які не були повідомлені по час і місце розгляду справи, що позбавило їх можливості заявити про застосування позовної давності за вимогою про стягнення пені.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено, а рішення Хустського районного суду від 13 грудня 2021 року скасовано та у задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовлено. Стягнуто з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати з оплати судового збору.
Постанова Закарпатського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року мотивована тим, що банк видав позичальнику споживчий кредит, натомість передбачений договором і законом порядок досудового врегулювання спору не був ним дотриманий. Вимога про повне дострокове виконання зобов`язання не складалася і не направлялася позичальнику, а та, що була направлена, не є вимогою про повне дострокове виконання зобов`язання. Тому банк, не виконавши вимоги закону про обов`язкове досудове врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не мав належних підстав для стягнення зазначеного боргу у судовому порядку, зокрема, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

       Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду постановою від 19 червня 2024 року касаційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» задовольнив частково, а справу направив до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.
       Під час нового розгляду справи суду апеляційної інстанції належить звернути увагу на те, що банком заявлено дві вимоги – про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, не встановив всі складові заборгованості про стягнення якої заявив вимоги банк, та не мотивував відмову у задоволенні вимог банку про стягнення сум, строк виплати яких настав, а також про звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення такої заборгованості.
       Апеляційному суду слід встановити обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема в межах позовних вимог визначитися з обсягом кредитних зобов`язань, строк виконання яких настав(прострочена заборгованість), дати оцінку цим обставинам і доказам у справі та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

       У дане судове засідання після перерви не з`явився відповідач ОСОБА_1 і його представник в особі адвоката Розман С.Ю. та відповідач ОСОБА_2 .
       Від представника ОСОБА_1 адвоката Розман С.Ю. надійшла заява, що ОСОБА_1 не зможе прийняти участь в розгляді справи бо перебуває на відпочинку за межами території України, а представник Розман С.Ю. не прийматиме участі в розгляді справи.
       Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.
       Враховуючи, що відсутність ОСОБА_1 не є поважною причиною, а його адвокат Розман С.Ю. не зазначив будь-яких причин неприйняття участі в розгляді справи, та те, що ОСОБА_3 є повідомленим належним чином і заяви про неможливість явки в судове засідання не подав, тому колегія суддів вирішила розпочати судовий розгляд справи 03.07.2025 року у відсутності зазначених осіб, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів на підставі яких можливо ухвалити судове рішення. У зазначеному судовому засіданні було оголошено перерву на 10.07.2025 року о 10:00 год. к/ч., а також було повідомлено сторін про розгляд справи. Оскільки відповідачі та адвокат Розман С.Ю. не з`явились, то колегія суддів вирішила у відповідності до частини другої статті 372 ЦПК України продовжити розгляд справи за їх відсутності, так-як їх неявка не перешкоджає завершенню розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних доводів.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

       У ході апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що  ОСОБА_1 29.05.2008 заповнив у підрозділі Відкритого акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», Заяву позичальника – фізичної особи на отримання кредиту щодо надання йому кредиту на споживчі цілі у сумі 50000,00 дол. США на 180 місяців із процентною ставкою за ним у розмірі 13,8% річних, відповідність заяви умовам кредитної програми банку засвідчена підписом працівника банку, вчиненим 04.06.2008 (а.с. 9). 13.06.2018 ОСОБА_1 було ознайомлено із загальними умовами кредитування за програмою «Іпотечний кредит» (а.с. 10).
23.06.2008 ВАТ АБ «Укргазбанк» і ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 146/08, відповідно до якого Банк надав Позичальнику на строк з 23.06.2008 по 22.06.2023 кредит у сумі 45000,00 дол. США зі сплатою за користування коштами процентів за ставкою 13,8% річних для задоволення споживчих потреб (преамбула, п.п. 1.1., 1.5. договору) (а.с. 11-14). Договір містив умови, згідно з якими:
банк зобов`язаний: розраховувати проценти за фактичну кількість днів користування кредитом на суму фактичного залишку на позичковому рахунку (п. 3.1.4.); розраховувати проценти застосовуючи метод «факт/факт», коли для розрахунку береться фактична кількість днів у місяці та у році (365 або 366 днів) (п. 3.1.6.);
на залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти нараховуються виходячи із процентної ставки … збільшеної на 1 процент, починаючи з дня виникнення прострочення заборгованості (п. 3.1.10);
позичальник зобов`язаний:
здійснювати повернення кредиту, сплату процентів… у передбачені цим договором строки (п. 3.3.1.);
повернення суми кредиту здійснювати… щомісячно з 1-го по 10-е число… в розмірі не менше 1/180 від суми отриманого кредиту, що становить 250,00 дол. США… (п. 3.3.3.);
… у разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти … виходячи з процентної ставки, встановленої п. 3.1.10 …, починаючи з дня виникнення заборгованості за кредитом, та пеню у розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення (п. 3.3.4.);
за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів … позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню у розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочко до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності (п. 5.3.);
банк має право:
вимагати дострокового виконання зобов`язань позичальником у разі порушення строків/термінів сплати будь-яких платежів за договором, в т.ч., сплати процентів, комісій, повного/часткового повернення кредиту та інших платежів… (п. 3.2.5. пп. 5));
вимагати від позичальника дострокового виконання зобов`язання за цим договором, забезпеченого іпотекою, а якщо вимога банку не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет іпотеки у разі, зокрема, невиконання письмової вимоги банку щодо часткового погашення кредиту при настанні події, визначеної пунктом 3.3.11. цього договору (п. 3.3.11. – позичальник зобов`язується безперечно виконувати умови змін і доповнень до цього договору …, внесених банком в односторонньому порядку у відповідності з розділом «Порядок внесення змін (доповнень) та розірвання договору в односторонньому порядку») (п. 3.2.6. пп. 3);
у разі невиконання позичальником зобов`язань … відшкодування заборгованості … здійснюється банком шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки … (п. 3.2.8.);
у випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником умов цього договору … банк має право на свій розсуд … внести зміни/доповнення до цього договору в односторонньому порядку … включаючи зміну позичальнику процентної ставки за користування кредитом та встановлення її на рівні 14,8% річних (п. 4.1.);
строк позовної давності … встановлюється в три роки, в тому числі, по поверненню … пені (п. 5.8.).
У Додатку № 1 до кредитного договору зафіксовані Тарифи банку, а також умови надання кредиту, розпис платежів, за кредитним договором, сукупна вартість кредиту тощо (а.с. 15-16).
Виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором було забезпечено іпотекою належної іпотекодавцям ОСОБА_1 і ОСОБА_2 по 1/2 частці кожному квартири АДРЕСА_2 , про що ВАТ АБ «Укргазбанк» уклало з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 договір іпотеки (без оформлення заставної) № 146/08-01, що був посвідчений 23.06.2008 приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Драгулою Н.І. за реєстровим № 2123 (а.с. 17-20).
Ринкову вартість предмета іпотеки сторони договору визначили в сумі 342000,00 грн, договір передбачає можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу позичальника за кредитним договором у разі порушення ним зобов`язань шляхом, зокрема, звернення стягнення на предмет іпотеки судом шляхом продажу майна з прилюдних торгів (п.п. 2.2., 3.1.5., 3.1.6., 6.7.). При цьому, сторони узгодили, що у випадку порушення позичальником обов`язків за кредитним договором іпотекодержатель надсилає іпотекодавцям письмове повідомлення про порушення їхніх обов`язків, в якому зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет застави у разі невиконання цієї вимоги (п. 6.2.).
02.04.2015 ПАТ АБ «Укргазбанк» надіслав ОСОБА_1 і ОСОБА_2 претензії «про повернення заборгованості по кредиту в сумі 1615,53 грн» за вих. № 0670 і № 0671 від 30.03.2015 відповідно, що були отримані адресатами 04.04.2015 (а.с. 25-27).
Як випливає з змісту претензій, банк повідомляв, що станом на 30.03.2015 прострочена заборгованість позичальника за кредитним договором від 23.06.2008 № 146/08 становить 1615,53 дол. США, вказував, що умовами кредитного договору встановлені проценти за користування кредитом за ставкою 13,8% річних і передбачено право банку вимагати дострокового виконання зобов`язань позичальника, просив протягом 30 днів від дати отримання претензій сплатити суму простроченої заборгованості (1615,53 дол. США, з яких за кредитом – 748,49 дол. США, за процентами – 867,04 дол. США) і попереджав, що в разі несплати цієї суми або неповної сплати банк зверне стягнення на заставлене майно.
Отже, вказаними претензіями банк ставив питання про сплату простроченої заборгованості, а не про дострокове повне виконання зобов`язання (зміну строку виконання основного зобов`язання). Саме такий характер вимог не був обґрунтовано заперечений і не був спростований під час апеляційного розгляду справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.
Відповідно до змісту пункту 1.5. Кредитного договору №146/08 від 23 червня 2008 року, кредит надається на задоволення споживчих потреб позичальника.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі №638/13683/15-ц зазначила, що визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів.
У пункті 23 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. 
Частиною десятою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі: 1) затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше - на три календарні місяці; або 2) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або 3) несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п`ять відсотків суми кредиту; або 4) іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту. Якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність.
За умовами кредитного договору № 146/08 від 23 червня 2008 року банк має право: 
вимагати дострокового виконання зобов`язань позичальником у разі порушення строків/термінів сплати будь-яких платежів за договором, в т.ч., сплати процентів, комісій, повного/часткового повернення кредиту та інших платежів… (підпункт 5) пункту 3.2.5. пункту 3.2.); 
вимагати від позичальника дострокового виконання зобов`язання за цим договором, забезпеченого іпотекою, а якщо вимога банку не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет іпотеки, зокрема у разі, не виконання письмової вимоги Банку щодо часткового погашення кредиту при настанні події, визначеної пунктом 3.3.11. цього Договору /пункт 3.3.11. - позичальник зобов`язується безперечно виконувати умови змін і доповнень до цього договору …, внесених банком в односторонньому порядку у відповідності з розділом «Порядок внесення змін (доповнень) та розірвання договору в односторонньому порядку»/, (пункт 3.2.6. підпункт 3).
Відповідно до умов пункту 6.2. Договору іпотеки від 23 червня 2008 року, банк має право: 
у випадку порушення іпотекодавцем (позичальником) та майновим поручителем обов`язків за цим та/або кредитним договором іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю (позичальнику) та іпотекодавцю майновому поручителю письмове повідомлення про порушення обов`язків за цим та/або кредитним договором, в якому зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання
у тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет застави у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.
       Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року в справі № 638/13683/15-ц дійшла висновку, що частина десята статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, що була чинною до 10 червня 2017 року, встановила обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Велика Палата Верховного Суду вважала, що звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором. Суд, установивши, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника, має застосувати до встановлених правовідносин приписи, які регулюють відносини споживчого кредитування, зокрема частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, в якій був встановлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Порушення позивачем визначеного кредитними договорами порядку направлення юридично значимих повідомлень, факт отримання яких адресатами суди не встановили, не може мати наслідком покладення на відповідачів тягаря дострокового погашення заборгованості за кредитними договорами.
       Дослідивши наявні в матеріалах справи Претензії про повернення заборгованості по кредиту в сумі 1 615,53 доларів США від 30.03.2015 р. за вих. № 0670 і № 0671, які було надіслано Банком відповідачам, колегія суддів встановила, що такі за своїм змістом передбачають те, що банк повідомляв відповідачів, що станом на 30 березня 2015 року прострочена заборгованість позичальника за кредитним договором № 146/08 від 23 червня 2008 року становить загальну суму 1 615,53 дол. США, вказував, що умовами кредитного договору встановлені проценти за користування кредитом за ставкою 13,8 % річних і передбачено право банку вимагати дострокового виконання зобов`язань позичальника, просив протягом 30 днів від дати отримання претензій сплатити суму простроченої заборгованості (1 615,53 дол. США, з яких за кредитом - 748,49 дол. США, за процентами - 867,04 дол. США) і попереджав, що в разі несплати цієї суми або неповної сплати банк зверне стягнення на заставлене майно.
       Відтак, колегія суддів виснує про те, що вказаними вимогами (претензіями) Банк ставив питання саме про сплату простроченої заборгованості, а не про дострокове повне виконання зобов`язання чи зміну строку виконання основного зобов`язання.
       Отож, надіслані 02.04.2015 Банком відповідачам претензії не є вимогами про повне дострокове погашення позичальником грошових зобов`язань за кредитним договором у розумінні пунктів 3.2.5., 3.2.6 Кредитного договору та частини 2 статті 1050 ЦК України. Однак, звернувшись одразу до суду з позовом про дострокове повне виконання зобов`язання (дострокову повну сплату платежів (внесків) за кредитним договором, строк сплати яких ще не настав) шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, Банк тим самим звернувся з такою вимогою до відповідачів, без відповідної попередньої вимоги до позичальника й іпотекодавців. 
       За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що Банк набув право на звернення до суду з позовом тільки в частині простроченої заборгованості за тілом кредиту та процентам за користування кредитом на загальну суму 1 615,53 доларів США, оскільки тільки в цій частині простроченої заборгованості надсилав відповідачам претензії-вимоги.
       Позаяк банком не був дотриманий передбачений договором і законом порядок досудового врегулювання спору, і вимога про повне дострокове виконання зобов`язання не складалася і не направлялася позичальнику (який є споживачем), то направлена відповідачам претензія не є належною вимогою про повне дострокове виконання зобов`язання відповідачами. Та не дивлячись на це, колегія суддів констатує про те, що Банк у відповідності до вимог договору та положень закону реалізував своє право на стягнення простроченої кредитної заборгованості.
       У відповідності до змісту пункту 3.2.8. Кредитного договору № 146/08 від 23 червня 2008 року, Банк має право у разі невиконання Позичальником зобов`язань передбачених дійсним договором, відшкодування заборгованості … здійснюється Банком шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки, зазначеного в п. 2.1. цього договору, в порядку встановленому чинним законодавством.
       Також, частиною шостою статті 3 Закону України «Про Іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. 
       За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання, частина перша статті 7 Закону України «Про Іпотеку».
       Враховуючи вимоги Кредитного договору № 146/08 від 23 червня 2008 року і Договору іпотеки № 146/08 від 23 червня 2008 року, та Закону України «Про Іпотеку», Банк має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням, яка становить загальну суму 1 615,53 доларів США у повному обсязі. 
       У позові Банк просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №146/08 від 23 червня 2008 року, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , шляхом продажу з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження.
       Згідно положень частини першої статті 41 Закону України «Про Іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.
В той же час підпунктом 8) пункту 3 розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX внесено зміни до розділу VI "Прикінцеві положення" Закону України "Про іпотеку", а саме: доповнено пунктом 5-2 такого змісту:
"5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.
Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на нерухоме майно (нерухомість), оформлене в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов`язань за договорами, укладеними після дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", або за договорами, до яких після дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій".
Відтак, виконання судового рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом реалізації предмета іпотеки на електронних торгах підлягає зупиненню на період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
А звідси, доводи апеляційної скарги у спірних правовідносинах являються такими, що підлягають частковому задоволенню за вище наведених мотивів. 
Таким чином, дослідивши усі надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, проте надаючи правову оцінку заявленим вимогам не звернув увагу на те, що позивач в досудовому порядку не надсилав відповідачам претензію-вимогу стосовно повного стягнення кредитної заборгованості, що в свою чергу є підставою для зміни ухваленого рішення суду першої інстанції шляхом викладення резолютивної частини судового рішення в редакції цієї постанови.
Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалено в порушення вимог пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України, а саме: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права, тому воно підлягає зміні з викладенням резолютивної частини рішення суду першої інстанції в новій редакції, задовольнивши позов частково.

ПАТ АБ «Укргазбанк» подав до апеляційної інстанції заяву про поворот виконання постанови апеляційного суду.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено, а рішення Хустського районного суду від 13 грудня 2021 року скасовано та у задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовлено. Стягнуто з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 14341,58 гривню та ОСОБА_2 2067,00 гривень, судовий збір.
Відповідно до платіжної інструкції № 9835-18 від 14.12.2023 р. виплачено ОСОБА_2 судовий збір у сумі 2 067,00 гривень (т.2, а.с. 63) та платіжної інструкції № 9835-17 від 22.12.2023 р. виплачено ОСОБА_1 судовий збір у сумі 14 341,58 гривню (т.2, а.с. 64).
Однак, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2024 року касаційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково, постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Згідно пункту 4 частини другої статті 444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
ПАТ АБ «Укргазбанк» заявило позовні вимоги у розмірі 28 592,10 доларів США і 17 223,22 гривні, кредитної заборгованості. Однак, такі задоволено судом апеляційної інстанції тільки у сумі 1 615,53 доларів США, що становить 5,50% від заявленої суми.
Тому, поворот виконання постанови апеляційного суду слід здійснити на 5,50% менше, що буде становити наступні суми: з ОСОБА_1 13 552,79 (14341,58 х 5,50% - 788,79) гривні, а з ОСОБА_2 1 953,32 (2067,00 х 5,50% - 113,68) гривні. 
Таким чином в порядку повороту виконання постанови апеляційного суду належить повернути ПАТ АБ «Укргазбанк» стягнуті судові витрати з ОСОБА_1 13 552,79 гривні, а з ОСОБА_2 1 953,32 гривні. 

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача. 
За подання позовної заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» сплатило судовий збір за  ОСОБА_1 в сумі 9 561,05 гривень, т.1, а.с. 36, а за ОСОБА_2 в сумі 1378,00 гривень, т.1, а.с. 37. 
Оскільки позов задоволено тільки частково, тому до стягнення в суді першої інстанції на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума 525,86 (9561,05 х 5,50%) гривень, а з ОСОБА_2 підлягає стягненню сума 75,79 (1378,00 х 5,50%) гривень. 
За подання касаційної скарги на постанову апеляційного суду, ПАТ АБ «Укргазбанк» сплатив судовий збір за ОСОБА_1 в сумі 19 122,10 гривні, т.2, а.с. 3, а за ОСОБА_2 в сумі 2 756,00 гривень, т.2, а.с. 4.
У зв`язку з частковим задоволенням позову то до стягнення в суді касаційної інстанції на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума 1 051,71 (19 122,10 х 5,50%) гривня, а з ОСОБА_2 підлягає стягненню сума 151,58 (2756,00 х 5,50%) гривня. 
Стосовно розподілу судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, колегія суддів зазначає наступне.
На виконання постанови Закарпатського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року, яка скасована постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2024 року ПАТ АБ «Укргазбанк» сплатило на користь ОСОБА_1 14341,58 гривню та ОСОБА_2 2067,00 гривень, у відшкодування сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.
Позаяк апеляційний суд допустив поворот виконання постанови апеляційного суду в частині сплаченого судового збору у зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково, тому ОСОБА_1 в сумі 788,79 гривень та ОСОБА_2 в сумі 113,68 гривень, уже отримали з ПАТ АБ «Укргазбанк» відшкодування судових витрат понесених в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вищенаведене та керуючись нормами статті 367, 368, 374, 376, 381, 382-384, 444 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , задовольнити частково. 

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 13 грудня 2021 року, змінити, виклавши резолютивну частину судового рішення в редакції цієї постанови, а саме: 
Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, задовольнити частково.

Стягнути достроково з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП:  НОМЕР_1  на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк", код ЄДРПОУ: 23697280 заборгованість за кредитним договором №146/08 від 23 червня 2008 року в загальному розмірі 1 615,53 доларів США, з яких сума 748,49 доларів США прострочена заборгованість по кредиту і сума 867,04 доларів США прострочена заборгованість по процентах.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №146/08 від 23 червня 2008 року в загальному розмірі 1 615,53 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно квартиру за АДРЕСА_2 та яка належить на праві власності по 1/2 частці іпотекодавцям  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 від 01.06.2001 та договору дарування, реєстровий №3874 від 20 червня 2001 року, шляхом продажу з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, визначивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Зупинити виконання судового рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

У задоволенні решти розміру позовної вимоги про стягнення кредитної заборгованості, відмовити Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк "Укргазбанк". 

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 судові витрати у розмірі 525,86 гривень, судового збору за подання позовної заяви і 1 051,71 гривню, судового збору за подання касаційної скарги та з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 судові витрати у розмірі 75,79 гривень, судового збору за подання позовної заяви і 151,58 гривню судового збору за подання касаційної скарги.

В порядку здійснення повороту виконання постанови Закарпатського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року в справі № 309/5573/15-ц стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 сплачені за платіжною інструкцією № 9835-17 від 22 грудня 2023 року судові витрати у розмірі 13 552,79 гривні, судового збору за подання апеляційної скарги та з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 сплачені за платіжною інструкцією № 9835-18 від 14 грудня 2023 року судові витрати у розмірі 1 953,32 гривні, судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 11 липня 2025 року.

Головуючий: 
Судді: