ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

06 серпня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/2124/24
Головуючий у першій інстанції – Рахманкулова І. П.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1161/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                               головуючого-судді: Онищенко О.І.
                               суддів:  Мамонової О.Є, Шитченко Н.В.   
                                секретар: Шкарупа Ю.В.
Позивач: ОСОБА_1 
Відповідач: ОСОБА_2 
Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2 
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення  Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди (судя Рахманкулова І.П.), ухвалене у м. Чернігів, повний текст рішення складено 28.04.2025 року, -  
                                      В С Т А Н О В И В:
У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_2 в якому, згідно заяви про збільшення позовних вимог від 14 січня 2025 року, просить стягнути на свою користь у відшкодування майнової шкоди (збитку), заподіяної в результаті пошкодження легкового автомобіля MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 259019 грн. 60 коп., витрати на оплату експертного автотоварознавчого дослідження та на оплату судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 7320 грн. 32 коп., також, стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2663 грн. 40 коп. та витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 10000 грн.
Обґрунтувано позов тим, що внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася 29 вересня 2023 року, автомобіль, який належить їй на праві власності, а саме: MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 , зазнав механічних пошкоджень. Винним у скоєнні ДТП згідно постанови суду визнаний ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «РЕНО МЕГАН» д.н.з. НОМЕР_2 . На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника автомобіля «РЕНО МЕГАН», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у відповідності до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ЕТАЛОН». Страховою компанією прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 158400 грн., розмір франшизи встановлено на рівні 1600 грн. Згідно висновку судового експерта від 19.11.2024 року за № СЕ-19/125-24/4010-АВ  вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля, тому позивачка вважає, що з метою повного відшкодування завданої шкоди, відповідач, відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України, має сплатити позивачці різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) та ринковою вартістю автомобіля після ДТП, а також відшкодувати судові витрати.
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивачки у відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результаті пошкодження автомобіля 259019 грн. 60 коп.; у відшкодування витрат на проведення автотоварознавчого дослідження 3500 грн та 3820 грн. 32 коп. – витрат на оплату судової автотоварознавчої експертизи; у відшкодування витрат по сплаті судового збору 2663 грн. 40 коп. та 10000 грн. витрат на правничу допомогу.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача майнової шкоди, заподіяної в результаті пошкодження легкового автомобіля MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 у ДТП, яка мала місце 29.09.2023, у розмірі 259019 грн. 60 коп. (480638,10 – 63218,50 – 158400), тобто з урахуванням висновку № СЕ-19/125-24/4010-АВ, складеного 19 листопада 2024 року судовим експертом Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Малишко О.В. та збитків, які позивач вимушений був понести для відновлення свого порушеного права, зокрема, витрати на автотоварознавче дослідження транспортного засобу в сумі 3500 грн. (акт огляду автомобіля був врахований судовим експертом при складанні висновку № СЕ-19/125-24/4010-АВ) та на оплату судової експертизи в розмірі 3820 грн. 32 коп., оскільки їх висновки були взяті судом як належні докази щодо визначення розміру матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля, вина відповідача у заподіянні якої доведена постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності. Заява представника відповідача про передачу відповідачу пошкоджених автомобільних деталей (складових частин автомобіля MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 ), судом залишена без задоволення, оскільки у судовому засіданні не надано доказів на підтвердження того, що пошкоджені у ДТП складові запчастини, що підлягали заміні, мають якусь цінність, експертом така вартість визначена не була, місце  знаходження пошкоджених деталей невідоме. Позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому суд вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу у даній справі у сумі 10000 грн., оскільки заперечень відповідача про не співмірність таких витрат не було заявлено.Також, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. 
У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідач в апеляційній скарзі зазначає про те, що позивач звертаючись до суду із позовною заявою в обгрунтування власних вимог вказував, що внаслідок ДТП, яке було вчинено з вини відповідача йому було заподіяно матеріальних збитків, розмір яких ним було визначено на підставі висновку № 251 від 04.11.2023 року. Відповідач не погодився з тим що наданий позивачем висновок щодо вартості матеріального збитку є належним доказом та за його клопотанням було призначено у справі ухвалою суду від 20 березня 2024 року судову автотоварознавчу експертизу. ОСОБА_2 також не погоджується з даною ухвалою суду оскільки судом було надано можливість проведення експертизи за наявними матеріалами справи в тому числі можливість використання для експертного дослідження висновку товарознавчого дослідження від 04.11.2023 року за №251, який є неналежним доказом. Крім того, ОСОБА_2 вважає помилковим висновок суду про неналежність поданого ним доказу, а саме висновку судового експерта Кипи С.М. від 17.03.2025 року за №011/2025 року. Суд першої інстанції не мотивував своє рішення щодо покладення в його основу висновку експерта № СЕ-19/125-24/4010-АВ від 19.11.2024р., який виконаний з численними порушеннями. Автомобіль відремонтовано, тобто відновлено його стан до ДТП, а отже вартість реального ремонту може в даній справі й визначити яку реальну суму необхідно позивачу для відновлення свого порушеного права. При цьому факт ремонту автомобіля ставить під сумнів наявність фізичного знищення автомобіля, оскільки його ремонт свідчить, як про його фізичну можливість, так і про його економічну доцільність. Крім того відповідач звертає увагу суду на те, що висновок судового експерта Громового А.М. та експерта Чернігівського НДЕКЦ Малишка О.В. між собою суттєво різняться. Різниця між вартістю автомобіля до та після ДТП беручи вихідні дані останнього експерта значно більша, а ніж експерта Громового А.М. та заявлених позовних вимог. Розгляд справи судом першої інстанції здійснювався судом у порядку спрощеного позовного провадження, отже строк на подання заяви про збільшення позовних вимог сплив. У заяві представник позивача не заявляв клопотання про поновлення процесуального строку в порядку вимог ст. 127 ЦПК України, як і не надав його окремо від поданої позовної заяви. Суд же першої інстанції поклав в основу судового рішення висновок експерта Чернігівського НДЕКЦ Малишка О.В. та стягнув з відповідача на  користь позивачки 259019,60 грн матеріальних збитків, тобто у відповідності до поданої заяви про збільшення позовних вимог. При цьому суд першої інстанції не вирішував питання щодо прийняття заяви про збільшення позовних вимог та не постановляв відповідної ухвали. 
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
В судове засідання суду апеляційної інстанції призначене на 14:00 годину 06.08.2025 року відповідач та його представник не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Від представника відповідача адвоката Блізнєцова Є.А. 04.08.2025 року надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яка задоволена ухвалою суду від 04.08.2025 року. Перед початком судового засідання 06.08.2025 року від адвоката Блізнєцова Є.А. надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку з його зайнятістю в іншому судового засіданні в Соснівському районному суді м. Черкаси у справі № 712/10070/24. Колегія суддів апеляційного суду відмовила в задоволенні зазначеного клопотання, оскільки дійсно адвокат Блізнєцов Є.А. є представником відповідача у справі № 712/10070/24 що перебуває на розгляді у Соснівському районному суді м. Черкаси, провадження у якій відкрито ухвалою суду від 02.09.2024 року і судовий розгляд по якій триває. Враховуючи що розгляд зазначеної справи,  був призначений  апеляційним судом 03.06.2025 року, про що був завчасно повідомлений представник відповідача, а призначення судового засідання до розгляду на 14:00 06.08.2025 року у справі № 712/10070/24 відбулось тільки 15.07.2025 року, що є пізнішим у часі, останній не вжив достатніх заходів щодо повідомлення про свою зайнятість і призначення Соснівським районним судом м. Черкаси розгляду справи на ту ж дату та час, обравши участь у судовому засіданні, що було призначене пізніше.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону  відповідає судове рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормами статті 1166 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Для настання деліктної відповідальності за ст. 1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.
Відповідно до частини першої статті 1192 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.
Аналогічні положення також містить і Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до статті 28 даного Закону до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого, належить, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Частиною першою статті 1194 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
По справі встановлено, що 29 вересня 2023 року о 07 год. 50 хв. в м. Чернігові по пр. Михайла Грушевського, 138 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «РЕНО МЕГАН» д.н.з. НОМЕР_2 , та на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг не надав перевагу в русі транспортному засобу MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого трапилось зіткнення, після чого транспортний засіб MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 продовжив некерований рух та здійснив зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_3 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 16.11 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.
Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 жовтня 2023 року притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. (том 1 а.с. 15).
Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 є власником автомобіля MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 , який зазнав пошкоджень в результаті ДТП (том 1 а.с. 14).
На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника автомобіля «РЕНО МЕГАН», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у відповідності до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ЕТАЛОН».
Після ДТП представник позивача звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» з адвокатським запитом, в якому просив надати належним чином завірені копії документів, на підставі яких визначено розмір матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 в наслідок ДТП та повідомити про наявність чи відсутність франшизи по договору ОСЦПВВНТЗ на підставі якого був застрахований ТЗ «РЕНО МЕГАН» д.н.з. НОМЕР_2 . (том 1 а.с. 16).
Листом № 01.04-2895 від 24.01.2024 ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» повідомило, що по зазначеному страховому випадку прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 158400 грн. Також зазначено, що полісом ОСЦПВВНТЗ№ ЕР-211655894 від 21.10.2022 передбачена франшиза в розмірі 1600 грн. (том 1 а.с. 18). 
На час розгляду справи апеляційним судом представник позивча повідомив суд про отримання страхової виплати.
У справі мається три  висновки автотоварознавчого дослідження:
1) висновок № 251 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу, складеного 04 листопада 2023 року експертом-автотоварознавцем - ФОП ОСОБА_3 , за заявою позивача відповідно до якого:
- віртість відновлювального ремонту автомобіля легкового MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 29.09.2023, з урахуванням суми ПДВ 20% - 141911 грн. 28 коп. у вартості робіт, складників (частково) та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки – 29.09.2023, складає 866022 грн. 93 коп.;
- вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 29.09.2023, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, з урахуванням суми ПДВ 20% - 53753 грн. 04 коп. у вартості робіт, складників (частково) та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки – 29.09.2023, складає 326884 грн. 79 коп.;
- вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля легкового MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 29.09.2023, прийнята рівною його ринковій вартості на момент перед ДТП та станом на дату оцінки – 29.09.2023, складає 463823 грн. 15 коп.;
- ринкова вартість автомобіля легкового MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 , з урахуванням пошкоджень, отриманих у ДТП 29.09.2023, станом на дату оцінки – 29.09.2023 складає 136938 грн. 36 коп.;
- різниця між ринковою вартістю автомобіля легкового MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 до ДТП та після пошкоджень, отриманих у ДТП 29.09.2023, станом на дату оцінки – 29.09.2023 складає 326884 грн. 79 коп. (том 1 а.с. 20-39)
Згідно платіжної інструкції № 0.0.3468309691.1 від 13.02.2024, позивачем було оплачено вартість автотоварознавчого дослідження в сумі 3500 грн. (том 1 а.с. 41).
2) висновок експерта № СЕ-19/125-24/4010-АВ, складеного 19 листопада 2024 року судовим експертом Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Малишко О.В. на підставі ухвали суду про призначення судової експертизи:
- ринкова вартість транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 3828 см3, 2007 року випуску, станом на 29.09.2023 могла становити 480638 грн. 10 коп.;
- вартість відновлювального ремонту транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 3828 см3, 2007 року випуску, без урахування ПДВ, без урахування коефіцієнту фізичного зносу складників з ПДВ, у зв`язку з ДТП, що мала місце 29.09.2023, станом на 29.09.2023 могла становити 1122430 грн. 46 коп.
- вартість відновлювального ремонту транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 3828 см3, 2007 року випуску, без урахування коефіцієнту фізичного зносу складників без ПДВ, у зв`язку з ДТП, що мала місце 29.09.2023, станом на 29.09.2023 могла становити 935358 грн. 97 коп.;
- вартість відновлювального ремонту транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 3828 см3, 2007 року випуску, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників з ПДВ, у зв`язку з ДТП, що мала місце 29.09.2023, станом на 29.09.2023 могла становити 401671 грн. 46 коп.;
-вартість відновлювального ремонту транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 3828 см3, 2007 року випуску, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників без ПДВ, у зв`язку з ДТП, що мала місце 29.09.2023, станом на 29.09.2023 могла становити 334726 грн. 47 коп.;
- ринкова вартість транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 3828 см3, 2007 року випуску, в пошкодженому стані, після настання ДТП, яка мала місце 29.09.2023 станом на момент проведення експертизи може становити 63218 грн. 50 коп.
У висновку експерта вказано, що відновлювальний ремонт автомобіля проводити економічно не доцільно, так як його вартість значно перевищує ринкову вартість автомобіля станом на 29.09.2023 – 480638 грн. 10 коп.
Огляд транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 було проведено експертом 23.07.2024 у присутності позивача та відповідача.
В ході огляду експертом встановлено, що автомобіль MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 частково відновлений (у більшій своїй частині), що не дає змоги повноцінно виявити всі наявні пошкодження зокрема деформації елементів кузова та розміри деформації, які були отримані в результаті ДТП, що трапилося 29.09.2023.
На вирішення експертизи ставилися також питання, заявлені представником відповідача, проте, відповіді на них експерт надати не зміг.
Зокрема, у висновку експерта вказано, що визначити вартість пошкоджених замінених складових не представляється можливим, в розпорядженні експерта відсутня необхідна інформація щодо ваги пошкоджених замінених складових КТЗ (запчастин автомобіля), а також відсоток чорних, кольорових металів та відсоток неметалічних компонентів (складових).
Визначити розмір збільшення ринкової вартості автомобіля в разі проведення відновлювального ремонту після ДТП шляхом заміни пошкоджених складників на нові не представляється можливим, оскільки, відповідно до Методики (2), ринкова вартість КТЗ збільшується у разі оновлення його складників. (том 2 а.с. 2-57).
Згідно рахунку-фактури № 189-342 від 14.10.2024, позивачем було оплачено за проведення судової автотоварознавчої експертизи 3820 грн. 32 коп. (том 2 а.с. 64).
3) висновок №011/2025 від 17 березня 2025 року складений судовим експертом Кипою Сергієм Михайловичем , зроблений на замовлення відповідача.
З даного висновку вбачається, що визначення обсягу і видів відновлювальних робіт, необхідних для цього запасних частин і матеріалів проводилось на основі наданих замовником копії висновку експерта №СЕ-19/125-24/4010-АВ від 19.11.2024 та копії висновку експертного автотоварозначого дослідження №251 від 04.11.2023.
За висновком експерта Кипи С.М. №011/2025 від 17 березня 2025 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 станом на момент скоєння ДТП становить 1117496 грн. 27 коп.
Ринкова вартість автомобіля MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 станом на момент скоєння ДТП 29.09.2023, складає 468494 грн.
Розмір коефіцієнта експлуатаційного зносу КТЗ станом на дату скоєння ДТП, 29.09.2023, становить 0,70.
Вартість відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП автомобіля MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 станом на момент скоєння ДТП з урахуванням коефіцієнта експлуатаційного зносу складників, що підлягають заміні, складає 576784 грн. 94 коп. Відновлення КТЗ після ДТП, що мало місце 29.09.2023, економічно не доцільно.
Вартість матеріальних збитків, заподіяних при ДТП 29.09.2023 власнику автомобіля MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 станом на момент скоєння ДТП дорівнює вартості КТЗ на момент його пошкодження і складає 468494 грн.
Вартість автомобіля MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 в пошкодженому стані складає 189990 грн. 
У висновку зазначено, що вартість автомобіля MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 в розмірі 189990 грн. визначена шляхом проведення онлайнаукціону на порталі АВТОонлайн ТОВ «Аудатекс Україна».
Аналізуючи надані суду докази, враховуючи позицію сторін у справі та норми права, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач повинен компенсувати позивачу в рахунок відшкодування майнової шкоди (збитку), заподіяної в результаті пошкодження легкового автомобіля MITSUBISHI PAJERO WAGON, д.н.з. НОМЕР_1 у ДТП, яка мала місце 29.09.2023, в порядку статті 1194 ЦК України, з урахуванням розміру майнової шкоди визначеної на підставі висновку № СЕ-19/125-24/4010-АВ, складеного 19 листопада 2024 року судовим експертом Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Малишко О.В., грошові кошти у сумі 259019 грн. 60 коп.
Відповідно до частини першою статті 102 ЦПК України висновок експерта - це складений у визначеному законодавством порядку докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові.
Частиною першою статті 106 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
Відповідно до частини першої статті 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням.
Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлений Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (далі - Методика).
За змістом пункту 5.1 Методики за рішенням особи, яка залучила експерта, визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе у разі надання нею даних, необхідних для проведення дослідження.
Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 в якості доказу заподіяної її майну шкоди надала висновок № 251 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу, складеного 04 листопада 2023 року експертом-автотоварознавцем - ФОП ОСОБА_3 .
Оскільки відповідач вважав зазначений висновок неналежним доказом, ухвалою від 20 березня 2024 року у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої дозволено провести за матеріалами цивільної справи № 750/2124/24.
Не погодившись з зазначеною ухвалою суду  ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 07.05.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2   залишено без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін. В постанові апеляційного суду спростовані доводи про те, що експертиза буде проведена лише за матеріалами справи та суд прийшов до висновку, що експертне дослідження повинно бути проведене в тому числі і за наявними матеріалами справи.
З висновку експертизи № СЕ-19/125-24/4010-АВ, складеного 19 листопада 2024 року судовим експертом Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Малишко О.В. вбачається, що автомобіль MITSUBISHI PAJERO WAGON був оглянутий експертом в присутності позивача та відповідача та мав місце частковий ремонт автомобіля. Оскільки мав місце частковий ремонт автомобіля та ухвалою суду було надано дозвіл на використання наявних у справі матеріалів, то судовим експертом і було використано частково матеріали висновку № 251 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу, складеного 04 листопада 2023 року експертом-автотоварознавцем - ФОП ОСОБА_3 . Експерт був попереджений про кримінальну відповідальність. Питання які ставились на вирішення експертизи були погоджені позивачем та відповідачем у судовому засіданні.Тому судом зазначений висновок і було покладено в основу судового рішення для визначення розміру відшкодування.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку визнавши висновок №011/2025 від 17 березня 2025 року складений судовим експертом Кипою Сергієм Михайловичем неналежним доказом і з таким висновком погоджується колегія суддів апеляційного суду.
Доказів того, що належний позивачу автомобіль MITSUBISHI PAJERO WAGON на момент розгляду справи був проданий, матеріали справи не містять.
Доводи апеляційної скарги про те, що майнова шкода заподіяна позивачу повинна бути відшкодована виходячи з реальних затрат позивачки на ремонт автомобіля, який за довода відповідача є відремонтованим на час розгляду справи не заслуговують на увагу. Часткове проведення певних ремонтних робіт не свідчить про його повне відновлення та можливість експлуатації. Відповідач дізнавшись про часткове проведення ремонтних робіт не заявляв клопотання про проведення додаткової експертизи щодо вартості виконаних робіт по відновленню автомобіля та можливості його використання за призначенням . 
Також не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги щодо порушення процесуальних норм судом першої інстанцї  при розгляді справи.
За приписами ч.12 ст.33 ЦПК України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова у складі судді ОСОБА_4 від 21 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено , що справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 березня 2024 року за клопотанням відповідача у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу. 
04.04.2024 на адресу суду надійшло клопотання судового експерта від 02.04.2024 № СЕ-19/125-24/4010-АВ/1 про надання об`єкта дослідження та додаткової інформації. 
У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_4 з посади судді Деснянського районного суду м. Чернігова відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 26.03.2024 № 887/0/15-24, на підставі рішення зборів суддів Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.03.2024 № 4, вказану справу передано до канцелярії суду для призначення повторного автоматизованого розподілу в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 квітня 2024 року, дану справу визначено для розгляду судді Деснянського районного суду м. Чернігова Рахманкуловій І.П.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено судове засідання для розгляду клопотання експерта.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 07 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 березня 2024 року - без змін.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 червня 2024 року матеріали цивільної справи направлено для продовження проведення судової автотоварознавчої експертизи, провадження у справі зупинено.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 листопада 2024 року, у зв`язку з надходження на адресу суду висновку експерта, провадження у справі поновлено та призначено судове засідання на 28.01.2025 року на 12:00 годину.
16.01.2024 року до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог.
Оскільки у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_4 із займаної посади відбувся перерозподіл справ і розгляд справи суддею Рахманкуловою І.П.  розпочався спочатку виходячи з норм ст.33 ЦПК України , то заява про збільшення позовних вимог була подана до першого судового засідання і прийнята судом у відповідності до вимог ст.262 ЦПК України.
У справі, що розглядається, надано відповідь на всі істотні питання, що виникли під час кваліфікації спірних відносин. 
Наявність у заявника іншої точки зору на встановлені судом обставини та щодо оцінки наявних у матеріалах доказів не спростовує законності та обґрунтованості прийнятого  судом першої інстанції  рішення та фактично зводиться до спонукання апеляційного суду до прийняття іншого рішення - на користь заявника.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника по суті спору та їх   відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.      
Апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони, хоча  пункт 1 статті 6 і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент (рішення від 09 грудня 1994 року у справі «Ruiz Toriya v. Spaine», заява № 18390/91, § 29). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення від 27 вересня 2001 року у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, § 2).
Виходячи з наведеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

                                          У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текс постанови складено 07.08.2025 року. 

Головуючий:                                          Судді: