ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №336/1515/25                         Головуючий в 1 інст.Петренко Л.В.
Провадження №33/807/642/25                                 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року                                 місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Гребнєва І.І., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього – адвоката Гребнєва І.І. на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14 квітня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,
стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 02 лютого 2025 року о 23 год. 48 хв. в м.Запоріжжі по вул.Чарівна, 117А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAZDA, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови). Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку з застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатор Alcotest Drager 6820, результат 1,75 тест №2350, з результатами водій ОСОБА_1 не погодився, від проходження медичного огляду у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Гребнєв І.І. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що у ОСОБА_1 , працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі. 
На думку сторони захисту, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння жодним чином не впливала на юридичні наслідки такого огляду, оскільки складання протоколу мало відбуватись саме за фактом керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Зауважує на тому, що фактично у ОСОБА_1 під час огляду на стан сп`яніння (на місці зупинки та в медичному закладі) було виявлено алкогольне сп`яніння, що унеможливлює складання протоколу за порушення п.2.5 ПДР України, оскільки це є порушенням іншого пункту ПДР України (2.9.а).
Сторона захисту вважає, що в діях ОСОБА_1 наявне порушення п.2.9а ПДР України, а не п.2.5 ПДР України, проте протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений саме за порушення п.2.5 ПДР України, що є невірною кваліфікацією його дій.
Окрім того, вказує, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , без належного його повідомлення про дату та час судового засідання, чим порушив його право на безпосередню участь у судовому засіданні.
       
Заслухавши аргументи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Гребнєва І.І., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №237028 від 03 лютого 2025 року, з якого убачається, що 02 лютого 2025 року о 23 год. 48 хв. в м.Запоріжжі по вул.Чарівна, 117А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAZDA, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови). Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатор Alcotest Drager 6820, результат 1,75 тест №2350, з результатами водій ОСОБА_1 не погодився, від проходження медичного огляду у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alcotest Drager 6820. В результатах огляду зазначено, що проба позитивна - 1,75 % проміле. З результатами огляду ОСОБА_1 не погодився;
- у роздруківці Alcotest Drager 6820 від 02 лютого 2025 року№2350;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 лютого 2025 року;
- у висновку №854 від 03 лютого 2025 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким, ОСОБА_1 відмовився від повного медичного огляду;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП капрала поліції Переяславця Є., згідно з яким, останній доповідає, що під час несення служби 02 лютого 2025 року о 23:48 за адресою: м.Запоріжжя, Шевченківський район, вул.Чарівна біля буд.117-А, було зупинено транспортний засіб MAZDA, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . В ході спілкування у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, порушення мови. Водію ОСОБА_1 на місці зупинки було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння за допомогою спеціального технічного пристрою Alcotest Drager 6820, на, що водій відповів згодою, результат позитивний - 1,75% (проміле) тест 2350, з результатом водій не згоден. Водієві було запропоновано пройти повний медичний огляд в медичному закладі у лікаря-нарколога. На що ОСОБА_1 відповів відмовою, що підтверджується висновком лікаря нарколога №854 від 03 лютого 2025 року. Стосовно ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст.130КУпАП. ПВ не вилучалось (застосунок ДІЯ). ТД не видавалось. Про повторність попереджений, від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України. Фізична сила та спеціальні засоби не застосовувалися. Велась відеофіксація на бодікамеру Motorola Solution VB 400 475291, 471548,47270, 70mai.
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
Як зазначено в оскаржуваній постанові суду, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.
При апеляційному розгляді захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвокат Гребнєв І.І. навів доводи, що є аналогічними тим, які містяться в апеляційній скарзі.
На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Гребнєва І.І., та заявлені стороною захисту при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Перевіряючи доводи сторони захисту про те, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , без належного його повідомлення про дату та час судового засідання, чим порушив його право на безпосередню участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
За змістом положень частини 3 статті 268 КУпАП, участь осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, у розгляді справи судом не є обов`язковою.
Те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , не завадило суду повно і всебічно з`ясувати обставини справи та постановити законне та обґрунтоване рішення.
Більше того, К про адміністративні правопорушення не передбачено безумовного скасування прийнятої в справі постанови через розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
При апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права в т.ч. право на захист, проте, висновки суду першої інстанції стороною захисту не спростовані.
Оцінюючи доводи сторони захисту про невірну кваліфікацію дій ОСОБА_1 , оскільки, як стверджує сторона захисту, в діях ОСОБА_1 наявне порушення п.2.9а ПДР України, а не п.2.5 ПДР України, з огляду на те, що він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі, проте протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , складений саме за порушення п.2.5 ПДР України, то суд апеляційної інстанції вважає ці доводи безпідставними та такими, що суперечать фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у справі доказами.
З наявних в матеріалах справи доказів, в т.ч. з відеозапису події, убачається, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у працівників поліції виникла підозра про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку із цим працівники поліції запропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, на що останній погодився. Результат огляду на стан сп`яніння, проведеного щодо ОСОБА_1 - 1,75 % проміле, що підтверджується роздруківкою тестування на алкоголь за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 від 02 лютого 2025 року №2350. З результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеному на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, ОСОБА_1 не погодився. Після цього працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога, на що останній відповів згодою. Після доставки працівниками поліції ОСОБА_1 до медичного закладу, лікар-нарколог провів його візуальний огляд та запитав у ОСОБА_1 , що він вживав, на що останній відповів, що вживав амфетамін та наркотики, після чого ОСОБА_1 відразу почав заперечувати цей факт. Далі, відеозаписом події зафіксовано процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager. Результат – позитивний. Після цього, лікар-нарколог запропонував ОСОБА_1 надати біологічний матеріал (сечу) та надав йому для цього одноразовий стаканчик, на що ОСОБА_1 відповів, що не хоче, сечу надати відмовився. У зв`язку з цим, лікарем-наркологом стосовно ОСОБА_1 було складено висновок про відмову від проходження повного медичного огляду, та інспектором поліції у відповідності до вимог ст.256 КУпАП на підставі зазначеного висновку лікаря та інших матеріалів стосовно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (за порушення вимог п.2.5 ПДР України), що повністю відповідає фактичним обставинам справи та кваліфікації його дій (відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку), а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними та суперечать фактичним обставинам справи. 
Так, статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, за результатами проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду було встановлено, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння (1,75 % проміле), проте, з результатами проведення такого огляду він не погодився, працівниками поліції його було доставлено до медичного закладу, де останній був оглянутий лікарем-наркологом та пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager, результат якого виявився – позитивним, та на пропозицію лікаря-нарколога надати біологічний матеріал (сечу), ОСОБА_1 відповів категоричною відмовою, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .
Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що як порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, так і порушення п.2.9а цих Правил, тягне за собою відповідальність саме за статтею 130 КУпАП. 

Отже, наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного.
Клопотань щодо виклику працівників поліції, лікаря-нарколога або витребування будь-якої додаткової інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги стороною захисту не було заявлено.
В свою чергу, суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 без жодних зауважень.
Даних про те, що ОСОБА_1 оспорював відомості, зазначені у протоколі, в матеріалах справи відсутні.
Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.
Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Гребнєва І.І. залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14 квітня 2025 року стосовно  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева
Дата документу  Справа № 336/1515/25