ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 644/2265/23
Номер провадження 22-ц/818/1862/25

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

17 липня 2025 року                                                 м. Харків
 
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
за участю:
секретаря судового засідання Шевченко В.Р., 
представника позивача адвоката Стратілатова К. Г., 
представника  відповідача адвоката Данько Л. В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2024 року в складі судді Попової В.О. по справі № 644/2265/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення компенсації частки відчуженого спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення компенсації частки відчуженого спільного майна подружжя.
Позов мотивовано тим, що з 22 серпня 2013 року вона з ОСОБА_1 перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2023 року.
Під час перебування у шлюбі подружжям було набуто автомобіль марки RENAULT LOGAN, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобільні гаражі №  НОМЕР_2 та №  НОМЕР_3 в Обслуговуючому кооперативі «ГК Автолюбитель-Воїнвід».
Вказане майно було зареєстровано за відповідачем, яким без її згодив відчужив спільне майно.
Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь компенсацію 1/2 частини вартості спільного майна подружжя в розмірі 258 329, 00 грн.
ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог у частині розміру компенсації за відчужений автомобіль, а також сплати коштів за автомобільні гаражі № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 в Обслуговуючому кооперативі «ГК Автолюбитель-Воїнвід».
Відзив мотивовано тим, що право власності на гаражі автомобільні № 3 та № НОМЕР_3 в Обслуговуючому кооперативі «ГК Автолюбитель-Воїнвід» за ним не зареєстровано, що унеможливлює відчуження вказаних гаражів.
Спірними гаражами він користувався як член Обслуговуючого кооперативу «ГК Автолюбитель-Воїнвід» та у зв`язку з фінансовими труднощами, відсутністю коштів на сплату щомісячних внесків у 2012 році передав гаражі у користування іншій особі.
Вартість автомобілю Renault Logan 2019, що визначена відповідачкою, є штучно завищена, оскільки середня вартість аналогічної моделі транспортного засобу на ОЛХ складає 173650,00 грн. 
Вказаний автомобіль був придбаний в інтересах сім`ї за кредитні кошти, отримані 20 вересня 2019 року від АТ «Креді Агріколь Банк». Кредит був погашений ним достроково 10 вересня 2020 року за рахунок позики у розмірі 3000 доларів. Вважав, що сума боргу має бути врахована при поділі майна подружжя та розмір компенсації підлягає зменшенню на 1500 доларів США. 
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію належної їй частки у праві спільної сумісної власності, у розмірі 1/2 вартості відчуженого майна, а саме транспортного засобу - автомобілю марки Renault модель Logan, рік випуску 2019, в розмірі 127 079 грн 27 коп.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сторонами за спільні кошти був придбаний автомобіль RENAUL LOGAN, 2019 року випуску, який без згоди ОСОБА_2 був відчужений ОСОБА_1 третій особі, а тому з відповідача на користь колишньої дружини підлягає стягненню компенсація вартості частки цього автомобіля. В іншій частині, оскільки позивачкою не надано доказів щодо введення в експлуатацію спірних автомобільних гаражів № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 в Обслуговуючому кооперативі "ГК Автолюбитель-Воїнвід" та реєстрації права власності на них за відповідачем, підстави для стягнення половини їх вартості відсутні.
На вказане судове рішення засобами поштового зв`язку 11 січня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Данько Лариса Вячеславівна подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції у частині вирішення спору про стягнення компенсації та ухвалити нове судове рішення, яким зменшити розмір стягнення до 65250,17 грн.
Апеляційна скарга мотивована наявністю підстав для зменшення суми компенсації. Отримання кредиту на покупку автомобіля, й повернення позики відповідачем відбувалось в період перебування сторін у шлюбі, а тому сума позики 3000 доларів США є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та створює обов`язки для позивачки. 
Станом на дату повернення боргу 18 листопада 2022 року 3000,00 доларів складало 109705,80 грн, що має бути враховано при визначені розміру компенсації. Крім того, він несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг щодо спільної квартири, оскільки молодший син проживає з матір`ю в м. Черкасах, а старший син також проживає окремо.
17 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення суду залишити без змін.
Відзив мотивовано тим, що кредит на спірний автомобіль було повністю погашено за рахунок спільних коштів подружжя, а позика в сумі 3000 доларів США (навіть якщо вона була дійсно одержана відповідачем) в інтересах сім`ї (в тому числі на погашення кредиту) не використовувалась.
Позика була погашена в період шлюбу. Доказів того, що позика погашена за особисті кошти відповідача матеріали справи не містять.
Розписка від 02 вересня 2020 року про отримання ОСОБА_1 від ОСОБА_4 позики в сумі 3000 доларів США не містить відомостей щодо мети отримання коштів та/або цільового призначення позики.
Сума позики 3000 доларів США, що за офіційним курсом на 02 вересня 2020 року складає 82814,7 грн, а погашений залишок кредиту - 52395,93 грн, тобто на 30 000 грн менше.
Відповідно до виписки по рахунку ОСОБА_1 у АТ «Креді Агріколь Банк», в період з 20 вересня 2019 року по 10 вересня 2020 року позичальником було сплачено 297693,77 грн. Тобто в середньому відповідач сплачував банку 24807,81 грн на місяць. На той час відповідач працював та отримував пенсію, вона також отримувала доходи, а тому необхідності отримувати позику у валюті для погашення кредиту в гривні не було. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача адвокат Данько Л. В., яка підтримала апеляційну скаргу, представника позивачки адвоката Стратілатов К. Г., який проти скарги заперечував, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.
Матеріали справи свідчать, що з 22 серпня 2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2023 року (том 1, а.с. 4, 34-35).
17 вересня 2019 року подружжям придбано автомобіль RENAULT LOGAN, 2019 року випуску, VIN НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_1 , який 18 вересня 2019 року зареєстрований в Територіальному сервісному центрі МВС в Харківській області на ім`я ОСОБА_1 (том 1, а.с. 116, 157-158).
16 листопада 2022 року вказаний автомобіль на підставі договору купівлі-продажу № 6342/2022/3511517 від 15 листопада 2022 року зареєстровано за ОСОБА_5 , (том 1, а.с.165-166, а.с.157-158).
Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 22457, складеному 12 жовтня 2023 року експертами Національного наукового центру «Інститут судових експертиз засл. Проф. М.С. Бокаріуса» середня ринкова вартість автомобіля RENAULT LOGAN, VIN НОМЕР_4 , 2019 року випуску, станом на 12 жовтня 2023 року, складає 254 158, 54 грн, (а.с. 220-224, т.1).
Відповідно до письмової розписки від 02 вересня 2020 року, ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_4 в борг грошові кошти в розмірі: 3 000 доларів США. Вказані кошти повернуто відповідачем 18 листопада 2022 року (том 1, а.с.63).
Згідно з випискою по рахунку ОСОБА_1 в АТ «Креді Агріколь Банк» залишок кредиту погашено 10 вересня 2020 року шляхом сплати у загальній сумі 52395,93 грн (том 1, а.с.64-65).
Відповідно до частини 1 статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 3 статті 368 ЦК України).
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України).
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина 1 статті 61 СК України).
Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.
Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (частина 1 статті 63 СК України).
У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина 1 статті 70 СК України).
Вирішуючи спори між подружжям про майно, потрібно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна.
Системний аналіз наведених норм матеріального права свідчить про існування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Водночас законодавство передбачає можливість спростування поширення правового режиму спільного сумісного майна одним із подружжя, що є процесуальним обов`язком особи, яка з нею не погоджується. Тягар доказування обставин для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17(провадження № 14-325цс18).
Згідно із частиною 3 статтею 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Норма частини 3 статті 61 СК України кореспондує частині 4 статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина 2 статті 65 СК України).
У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Ключовим для вирішення питання про компенсацію одним із подружжя іншому компенсації вартості відчуженого спільного сумісного майна є не лише наявність на це письмової згоди іншого з подружжя, а використання виручених від продажу грошових коштів не в інтересах сім`ї чи на її потреби.
Відповідно до приписів частин 1 та 2 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Установивши, що ОСОБА_1 без згоди ОСОБА_2 відчужив транспортний засіб RENAULT LOGAN, 2019 року випуску, який набуто ними під час перебування у зареєстрованому шлюбі та за спільні кошти, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки компенсації вартості частки зазначеного автомобіля у розмірі 127 079,27 грн.
Заперечення ОСОБА_1 щодо наявності підстав для зменшення суми компенсації обґрунтовано не взято до уваги судом першої інстанції та не приймаються судовою колегією, оскільки позивачем не доведено, що вказана заборгованість виникла у зв`язку з інтересами сім`ї, проте погашена за рахунок його особистих коштів.
Також, ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися з окремим позовом про стягнення коштів, у тому рахунку й витрачених ним на утримання майна.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.
В іншій частині рішення суду не оскаржується та судовою колегією не переглядається.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 21 липня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук