ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року 
м. Київ

справа № 200/10749/20-а
касаційне провадження № К/9901/27048/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Бившевої Л.І.,
суддів: Хохуляка В.В.,  Ханової  Р.Ф., 
 
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дружківське рудоуправління» (далі - Товариство) на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.03.2021 (суддя Галатіна О.О.) та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 (головуючий суддя - Блохін А.А., судді - Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В.) у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Дружківське рудоуправління» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - Управління) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
УСТАНОВИВ:
У листопаді 2020 року Товариство звернулось до суду з позовом до Управління, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.11.2020 № 0000525109. 
Обґрунтовуючи вимоги, позивач послався на те, що контролюючим органом був порушений порядок проведення перевірки, а саме: підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки, оскільки передумовою проведення фактичної перевірки з підстави, передбаченої підпунктом  80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби. Проте наказ на проведення фактичної перевірки не містить будь- яких посилань на конкретні порушення податкового та/або іншого законодавства, окрім як на норми, що регулюють питання призначення перевірки - підпункт  80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України  без зазначення конкретної інформації про порушення позивачем норм податкового законодавства. Крім цього в діяльності Товариства з 01.06.2019 до 30.06.2019 не могло бути порушень, пов`язаних з відсутністю ліцензій, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, внаслідок відсутності законодавчо встановленого обв`язку щодо отримання таких ліцензій. Крім того, на думку позивача, відповідачем був порушений порядок проведення фактичної перевірки, правила проведення якої встановлені підпунктом  75.1.3 пункту 75.1 статті 75, статтями  80,  81 Податкового кодексу України, оскільки фактична перевірка Товариства була проведена контролюючим органом протягом одного дня - 23.09.2020, а акт перевірки №24/28-10-51-11/00191796 був складений та підписаний посадовими особами Управління 28.09.2020.
Донецький окружний адміністративний суд рішенням від 09.03.2021, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021, у задоволенні позову відмовив. 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що: в ході проведення фактичної перевірки встановлено, що Товариством був зареєстрований акцизний склад з уніфікованим номером №1002005, який розташовано за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Самаркандська, буд. 82, та на який відсутня ліцензія на право оптової торгівлі пальним; відповідно до відомостей про акцизні склади ІС «Податковий блок» та АІС ЄРАН Товариством    за період з 01.06.2019 по 26.09.2020 здійснювалось придбання/продаж пального з акцизного складу за №1002005; законодавством регламентовано обов`язок розпорядників акцизних складів обладнати акцизні склади, на території яких здійснюється господарська діяльність з відповідним підакцизним товаром - паливом витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками, та зареєструвати їх у відповідному Єдиному державному реєстрі, що не було зроблено позивачем.
Позивач, не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю. 
Підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржник зазначає пункти 1, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Скаржник покликається на те, що суди врахували висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах - не дослідили законність підстав для проведення перевірки та не надали оцінку відсутності у наказі на проведення перевірки підстав для її проведення. Також, скаржник вказує на те, що контролюючий орган при проведення фактичної перевірки Товариства використав інформацію з власного програмного комплексу - ЄРАН, що не є предметом фактичної перевірки, яка здійснюється за місцем проведення господарської діяльності.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 04.08.2021 відкрив провадження за касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.
У відзиві на касаційну скаргу відповідач, посилаючись на законність рішень судів першої та апеляційної інстанцій, просить касаційну скаргу позивача залишити без задоволення.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 15.07.2025 закінчив підготовку справи до касаційного розгляду та призначив касаційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 16.07.2025.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи позивача та дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Судами попередніх інстанцій установлено, що 17.09.2020 контролюючим органом прийнято наказ №1034 «Про проведення фактичної перевірки Товариства», відповідно до якого на підставі, зокрема, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Самаркандська, буд. 82, за період діяльності з 01.06.2019 по дату закінчення перевірки, прийнято рішення провести фактичну перевірку Товариства з 23.09.2020 тривалістю не більше 10 діб.
23.09.2020 на підставі цього наказу та направлень на проведення перевірки від 21.09.2020 №148, № 149 контролюючим органом проведено фактичну перевірку господарської одиниці платника - акцизного складу № 1002005 за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Самаркандська, буд. 82, за результатами якої складено акт № 24/28-10-51-11/00191796 (зареєстрований 28.09.2020), яким встановлено порушення платником вимог підпунктів 230.1.2, 230.1.3 п.230.1 ст.230, пункту 21 підрозділу 5 розділу XX Податкового кодексу України, статті15 Закону України  «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального», а саме: 1) не отримано ліцензію на право оптової торгівлі пальним за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Самаркандська, буд. 82,, акцизний склад №1002005; 2) не обладнано акцизний склад №1002005 рівномірами-лічильниками та не зареєстровано витратоміри-лічильники і рівноміри-лічильники в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівномірів-лічильників рівня пального у резервуарі; 3) по акцизному складу з уніфікованим №1002005 не сформовано та не передано засобами електронного зв`язку дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТЗЕД у літрах, приведених до температури 15°С за звітні періоди з 01.01.2020 по 26.09.2020, форма яких затверджена  наказом Міністерства фінансів України від 27.11.2018 №944  (у редакції  наказу Міністерства фінансів України від 18.06.2019 №248).
На вказаний акт перевірки Товариством були подані заперечення, за результатом розгляду яких висновки акті перевірки були залишені без змін.
На підставі висновків акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.11.2020 №0000525109, відповідно до якого Товариству нараховано штрафні (фінансові) санкції (штраф) на суму 859000,00 грн. 
Аналізуючи правомірність висновків судів першої та апеляційної інстанції щодо оскаржуваного податкового повідомлення-рішення Верховний Суд виходить з наступного.
У справі, що розглядається, суди виходили з того, що матеріалами справи підтверджується, що контролюючий орган призначив перевірку з метою здійснення своїх функцій, визначених законодавством.
Так, підставою для визнання наслідків реалізації наказів контролюючого органу про проведення перевірки протиправними є не будь-які недоліки, а лише ті, які є істотними і суттєво вплинули на реалізацію прав платника податків. Відсутність детальної конкретизації підстав перевірки не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати наслідки його реалізації протиправними. Здійснюючи розгляд конкретної справи та оцінюючи обставини, підстави позову, суд не позбавлений можливості встановити та перевірити дійсну наявність або відсутність підстав для призначення фактичної перевірки згідно з наказом, у якому відображено мінімально допустимий обсяг інформації.
В межах обставин, які мають місце у цій справі, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що є підстави вважати доведеним Управлінням існування фактичних підстав для призначення перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, а з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Самаркандська, буд. 82, та враховуючи те, що в межах цієї справи наказ про призначення перевірки був реалізований через допуск посадових осіб контролюючого органу до перевірки, з огляду на що суди дійшли висновку про необхідність надання оцінки саме оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню, прийнятому за результатами такої перевірки. 
У справі, що розглядається, суди установили, що Товариство має ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі (реєстраційний № 990614201901354) із терміном дії з 12.07.2019 до 12.07.2024, видану на адресу Товариства: Донецька обл., м. Дружківка, вул. Полеонова, буд 112.
Згідно даних ЄРАН та при проведенні фактичної перевірки встановлено, що на акцизному складі за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Самаркандська, буд. 82. Товариство у період з 01.07.2019 по 26.09.2020 здійснювало реалізацію дизельного палива та бензину покупцю ПАТ  «ВЕСКО»  у наступній кількості: 1) бензин А-92 (код УКТЗЕД 2710124194) у кількості 1940,93 л; 2) паливо для реактивних двигунів (код УКТЗЕД 2710192100) у кількості 200,63 л. Також, Товариство використовувало пальне для ведення власної господарської діяльності у наступній кількості: 1) бензин А-92 (код УКТЗЕД 2710124194) у кількості 5339,28 л; 2) паливо для реактивних двигунів (код УКТЗЕД 2710192100) у кількості 1413,07 л; 3) дизельне паливо (код УКТЗЕД 2710194300) у кількості 44377,92 л; 4) пропан (код УКТЗЕД 2711129400) у кількості 80,32 л та пропан (код УКТЗЕД 2711139700) у кількості 39,08 л.
Фактичною перевіркою встановлено, що на акцизному складі з уніфікованим номером №1002005 знаходяться резервуари у наступній кількості: для бензину у кількості 1 шт., загальна ємність якого складає 50000 л; для дизельного палива 8 резервуарів загальна ємність яких складає 425000 л. З 8 резервуарів для дизельного палива 3 є загальними та використовуються для заправки автомобілів через паливо роздавальну колонку, ще 5 резервуарів є також загальними та використовуються для заправки/викачки пального з бензовозів.
В свою чергу, Товариством  не подано  Довідку про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри  по акцизному складу №1002005, форма якої затверджена  наказом Міністерства фінансів України від 27.11.2018 № 944  (у редакції  наказу Міністерства фінансів України від 18 червня 2019 року № 248), та не зареєстровано резервуари в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.
Відповідно до відомостей про акцизні склади ІС  «Податковий блок»  та АІС «ЄРАН» Товариством  за період з 01.06.2019 по 26.09.2020 здійснювалось придбання/продаж пального з акцизного складу за №1002005 місцезнаходження якого: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Самаркандська, буд. 82.
Згідно даних ЄРАН та при проведенні фактичної перевірки встановлено, що на акцизному складі за адресою Донецька область, м. Краматорськ, вул. Самаркандська, буд. 82, Товариство  у період з 01.07.2019 по 26.09.2020 здійснило придбання та зберігання: бензини моторні з вмістом свинцю 0,013 г/л або менше: інші бензини (код УКТЗЕД 2710124194) у кількості 7936,95 л; важкі дистиляти (газойлі) (код УКТЗЕД 2710194300) у кількості 43721,18 л; газ: паливо для реактивних двигунів (код УКТЗЕД 2710192100) у кількості 1613,70 л; скраплений газ (пропан або суміш пропану з бутаном) та інші гази (код УКТЗЕД 2711129400) у кількості 80,32 л; скраплений газ (пропан або суміш пропану з бутаном) та інші гази (код УКТЗЕД 2711139700) у кількості 39,08 л. Яке використано як для ведення власної господарської діяльності, так і реалізовано ПАТ  ВЕСКО  (код ЄДРПОУ 00282049).
Для зберігання такої кількості та різновидів пального Товариство  на акцизному складі з уніфікованим номером № 1002005 використовувало 9 резервуарів, а саме: для бензину у кількості 1 шт., загальна ємність якого складає 50000 л; для дизельного палива 8 резервуарів загальна ємність яких складає 425000 л. З 8 резервуарів для дизельного палива 3 є загальними та використовуються для заправки автомобілів через паливо роздавальну колонку, ще 5 резервуарів є також загальними та використовуються для заправки/викачки пального з бензовозів.
Згідно  Закону України від 23.11.2018 № 2628 - VIII  «Про внесення змін до  Податкового кодексу України  та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів»  внесено зміни, зокрема, до  Закону України  «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», відповідно до яких з 01.07.2019 запроваджується ліцензування діяльності усіх суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (далі - СГ), які здійснюють виробництво, зберігання, оптову та роздрібну торгівлю пальним.
Статтею 1 Закону України  «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що оптова торгівля пальним - це діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання (у тому числі іноземними суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам; місце оптової торгівлі пальним  це місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для здійснення оптової торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування. місце зберігання пального - це місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.
Відповідно до статті 15  Закону України  «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»  суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через свої зареєстровані постійні представництва).
Статтею 17  Закону України  «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»  встановлена відповідальність за порушення законодавства в сфері виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, а саме: за здійснення оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії, до суб`єкта господарювання застосовуються штрафні санкції у розмірі 500000,00 гривень.
З огляду на те, що в ході проведення фактичної перевірки встановлено, що Товариством був  зареєстрований акцизний склад з уніфікованим номером №1002005, який розташований за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Самаркандська, буд. 82, проте на який не було отримано ліцензію на право оптової торгівлі пальним, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої статтею 17  Закону України  «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Згідно вимог підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з  УКТ ЗЕД  2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.
Акцизні склади, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з очищення коксового газу, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне), повинні бути обладнані лише витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску готової підакцизної продукції (пального) наливом з такого акцизного складу.
Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.
Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:
а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;
б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.
Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.
Згідно з підпунктом 12 підрозділу 5 Розділу XX ПК України розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки: акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що розпорядники акцизних складів зобов`язані були обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі. Законодавцем також було визначено і граничний строк для такого обладнання та реєстрації, зокрема по акцизному складу, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Абзацом четвертим пункту 18 підрозділу 5 розділу XX ПК України передбачено, що норми пункту 128-1.1 статті 128-1 цього Кодексу застосовуються до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів - з 1 квітня 2020 року.

Отже згаданими вище пунктами підрозділу 5 Розділу XX ПК України встановлено строки для виконання обов`язку платником податку для облаштування акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками рівня пального у резервуарі та реєстрації таких в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, а також передбачено дату з якої до таких платників застосовуються норми пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Тобто складом правопорушення, визначеного пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України, за яке передбачена штрафна санкція, є саме необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, факт того, що станом на час проведення перевірки на акцизному складі з уніфікованим номером № 1002005 Товариство використовувало 9 резервуарів, які не були обладнані зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками, Товариством не спростовувався.

За таких обставин, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої пунктом 128-1.1 статті 128-1 ПК України.

Відповідно до підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України  Розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з  УКТ ЗЕД  у літрах, приведених до температури 15° С.

Розпорядники акцизних складів, на акцизних складах яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з очищення коксового газу, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне), зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно формувати дані лише про добовий фактичний обсяг реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з  УКТ ЗЕД  у літрах, приведених до температури 15° С.

Розпорядники акцизних складів, що використовують пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснюють операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам, зобов`язані на кожному акцизному складі формувати дані про обсяги обігу пального за звітний календарний місяць та фактичні залишки пального станом на перший та останній дні такого місяця у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з  УКТ ЗЕД  у літрах, приведених до температури 15°С.

Для цілей  статей 230-233  цього Кодексу скраплений газ (пропан або суміш пропану з бутаном), інші гази, бутан, ізобутан за кодами згідно з  УКТ ЗЕД  2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 обліковуються за умовним кодом 2711 у літрах, приведених до температури 15°С.

Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.

Дані про фактичні залишки пального на перший та останній дні календарного місяця та про обсяг обігу пального за звітний календарний місяць формуються розпорядниками акцизних складів, що використовують пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснюють операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам, після проведення останньої операції з обігу пального у звітному календарному місяці, але не пізніше 23 години 59 хвилин останнього дня звітного календарного місяця, до початку здійснення операцій з обігу пального у день, що настає за таким останнім днем звітного календарного місяця, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 15 календарних днів, що настають за останнім днем звітного календарного місяця.

Дані про залишки пального та про обсяг обігу пального подаються електронними засобами зв`язку у формі електронних документів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Електронні документи заповнюються автоматично шляхом передачі до них даних з витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників (під час виходу з ладу, проведення повірки або калібрування рівнеміра-лічильника або витратоміра-лічильника - заповнюються відповідальною особою розпорядника акцизного складу).

В електронних документах також зазначаються відповідальною особою розпорядника акцизного складу дані про обсяги залишків пального, що знаходяться на акцизному складі в тарі, балонах, упаковці, про добовий обсяг реалізованого пального в тарі, балонах, упаковці, а також інформація про дні, в які акцизний склад не працює.

Згідно пункту 128-1.3 статті 128-1 ПК України незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний неподаний електронний документ.

У справі, що розглядається, суди установили, що позивачем не сформовано та не передано засобами електронного зв`язку дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15°С за звітні періоди з 01.01.2020 по 26.09.2020, форма яких затверджена  наказом Міністерства фінансів України від 27.11.2018 №944  (у редакції  наказу Міністерства фінансів України від 18.06.2019 № 248).

За таких обставин, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої пунктом 128-1.3 статті 128-1 ПК України.
Враховуючи наведене, зміст встановлених фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їх зміст та юридичну природу, висновок судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у справі, що розглядається, ґрунтується на правильному застосуванні згаданих вище норм матеріального права, з огляду на що касаційна скарга Товариства задоволенню не підлягає.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення. 
Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дружківське рудоуправління» залишити без задоволення, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.03.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді	Л.І. Бившева В.В. Хохуляк   Р.Ф. Ханова