КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                                                         
Справа № 367/8801/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/10196/2025
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
19 серпня 2025 року                                                                                                м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                                                              
                                    судді-доповідача     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Музичко С.Г., Сушко Л.П.,                                                                            
                              
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1   на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 18 березня 2025 року, постановлену під головуванням судді Одарюка М.П.,-
встановив:
 
У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 березня                2025 року зупинено провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_2 на військовій службі. 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 18 березня                 2025 року скасувати та направити матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Зупиняючи провадження, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , тобто існують обставини відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, що унеможливлюють продовження розгляду цивільної справи.
Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.
Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).
У постановіВерховного Суду від 27 лютого 2023 року у справі                            № 380/7845/21 зазнчачено, що для вирішення питання про зупинення провадження недостатньо самого факту введення воєнного стану і формального перебування сторони у складі Збройних Сил України, оскільки не кожен структурний елемент в складі Збройних Сил України переведений на воєнний стан, тобто виконує бойові завдання у зоні бойових дій.
У постановах Верховного Суду від 29 березня 2023 у справі № 756/3462/20 висловлено правову позицію про те, що згідно з п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня2008 року № 1153/2008, встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.
Відтак, для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази не лише перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема, приймають участь у виконанні бойових завдань.
Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від                24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан о 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.
Так, відповідно до копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 18 березня 2022 року, солдата ОСОБА_2 (водія-електрика радіолокаційної станції військової частини НОМЕР_1 ) з 18 березня 2022 року зараховано до списків особового складу частини.
Згідно довідки Міністерства оборони України від 04 листопада 2024 року солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 18 березня 2022 року по теперішній час.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів про переведення військової частини НОМЕР_1 , в якій проходить військову службу ОСОБА_2 та яка знаходиться в місті Очакові, на воєнний стан або залучення до проведення антитерористичної операції, що виключає можливість відповідачу прибувати в судові засідання.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 березня 2025 року у справі № 490/4887/22 зазначено, що: «при зупиненні провадження у цій справі апеляційний суд виходив з того, що під час розгляду справи представник ОСОБА_3 - адвокат Хоменко О. М. посилалась на те, що відповідач перебуває на службі у складі Збройних Сил України. Суд також зазначив, що ОСОБА_3 є відповідачем у цій справі, згідно з довідкою командира військової частини НОМЕР_3 від 29 квітня 2023 року перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у вказаній частині з 26 лютого 2022 року. Відповідний запис внесений і до військового квитка відповідача, виданого 25 лютого 2022 року. Станом на 27 лютого 2024 року матеріали справи не місять відомостей про те, що відповідач ОСОБА_3 звільнений з військової служби;
проте апеляційний суд не звернув уваги на те, що копія довідки командира військової частини НОМЕР_3 від 29 квітня 2023 року про перебування ОСОБА_3 на військовій службі за призовом під час мобілізації у вказаній частині з 26 лютого 2022 року, яка видана для пред`явлення до АТ «ОТП Банк», не містить інформації щодо служби відповідача саме у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій. Не містить такої інформації й копія військового квитка відповідача, виданого 25 лютого 2022 року (а. с. 49-53);
апеляційний суд не врахував, що на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, якщо сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан».
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, оскільки матеріали справи не містять інформації про те, що ОСОБА_2 перебуває на службі у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, що підтверджується наказом по особовому складу, що є обов`язковою умовою при вирішенні питання про зупинення провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.
Судом першої інстанції не враховано відсутність належних доказів того, що ОСОБА_2 виконує бойові завдання, перебуваючи у зоні бойових дій, унаслідок чого не може брати участь у судових засіданнях ні особисто, ні у режимі відеоконференції, зокрема поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, чи користуватися правничою допомогою під час судового провадження.
З урахуванням вищенаведених вимог закону та відповідних роз`яснень, колегія суддів вважає, що підстави для зупинення провадження у названій справі відсутні.
Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.
Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1)           неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2)           недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3)           порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Пунктом 6 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що питання вирішено з порушенням норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак вона підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 379, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
   постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1   задовольнити.
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 18 березня                    2025 року скасувати.
Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст складено 19 серпня 2025 року.

 
 
Суддя-доповідач                                                                                            Є.В. Болотов 

 
Судді:                                                                                                             С.Г. Музичко

 
                                                                                                                           Л.П. Сушко