УХВАЛА
04 липня 2025 року
м. Київ
справа № 583/2187/24
провадження № 51-310ск25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника Державної казначейської служби України ОСОБА_4 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 грудня 2024 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 24 березня 2025 року,
встановив:
До Верховного Суду надійшла указана вище касаційна скарга, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України                  (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання приписів цієї статті.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що в касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка її подає, до суду касаційної інстанції.
Такі вимоги мають співвідноситися із приписами ст. 436 КПК, відповідно до яких суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Представник за результатами розгляду касаційної скарги просить змінити                     вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 грудня 2024 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 24 березня 2025 року, скасувавши указані судові рішення в частині стягнення з Державного бюджету                                   України відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_5 у розмірі                    200 000 грн.
Однак такі вимоги не узгоджуються з приписами ст. 436 КПК у частині               повноважень суду касаційної інстанції за результатами касаційного розгляду, оскільки їх сформульовано суперечливо й неповно.
Так, зміна судових рішень це внесення змін до рішень судів після їх ухвалення (наприклад, виключення певних відомостей/обставин, перекваліфікація діяння та інше). Водночас скасування вироку місцевого та ухвали апеляційного судів у зазначеній скаржником частині може слугувати підставою для призначення нового розгляду в суді першої інстанції у цій частині.
До того ж ОСОБА_4 , порушуючи питання про зміну оскаржуваних рішень, не вказує в якій частині їх необхідно змінити та не викладає ні суті, ні змісту таких змін.
Крім того, Суд зауважує, що вимога касатора сформульована неповно, оскільки скаржник не зазначила, яке рішення необхідно ухвалити Верховному Суду щодо оскаржуваних судових рішень у разі їх скасування чи зміни.
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додається копія судового рішення, що оскаржується. 
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що представник оскаржує вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 грудня 2024 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 24 березня 2025 року, проте касатор усупереч приписам ч. 5 ст. 427 КПК не долучила копії цих судових рішень.
Указане становить не лише формальне порушення приписів ст. 427 КПК, але й по суті не дає можливості Верховному Суду перевірити дотримання суб`єктом                    подання касаційної скарги вимог статей 424, 425, 426 КПК, а саме: чи належать зазначені вище судові рішення до тих, що можуть бути оскаржені в касаційному     порядку; чи має право ОСОБА_4 подати касаційну скаргу на зазначені рішення судів та чи дотримано строку касаційного оскарження. 
Крім того, недотримання скаржником вимог ч. 5 ст. 427 КПК не дає можливості                  Суду перевірити кількість учасників судового провадження і, відповідно, дотримання касатором положень ч. 6 ст. 427 КПК щодо долучення копій касаційних скарг із додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 425 КПК передбачено, що касаційну скаргу має право подати цивільний відповідач або його представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову.
За змістом ч. 1 ст. 63 КПК представником цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні може бути: особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю - у випадку, якщо цивільним позивачем, цивільним відповідачем є юридична особа.
Як визначено положеннями ч. 2 ст. 63 КПК, повноваження представника цивільного відповідача на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:                                        1) документами, передбаченими статтею 50цього Кодексу, якщо представником цивільного відповідача є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; 2) копією установчих документів юридичної особи - якщо представником цивільного відповідача є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; 3) довіреністю - якщо представником цивільного відповідача є працівник юридичної особи, яка є цивільним відповідачем.
Крім того, Суд зауважує, що приписами п. 1 ч. 1 ст. 62 Цивільного процесуального кодексу України (які згідно з ч. 5 ст. 128 КПК застосовуються до процесуальних відносин, що виникли у зв`язку з цивільним позовом та не врегульовані КПК), визначено зокрема, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю юридичної особи.
Однак ОСОБА_4 не додала до касаційної скарги на підтвердження її повноважень документів, передбачених вищевказаними приписами процесуального закону.
Оскільки касаційна скарга ОСОБА_4 не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги та подання додаткових документів.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу представника Державної казначейської служби України ОСОБА_4 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                    ОСОБА_3