Справа № 350/621/25 
Провадження № 33/4808/597/25 
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В. 
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., з участю секретаря с/з Лавринович У.М., адвоката Малетина А.Я., розглянув справу за апеляційною скаргою адвоката Малетина А.Я. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рожнятівського районного суду від 28.05.2025 та
в с т а н о в и в :
1. Зміст постанови суду першої інстанції.
1.1. Суд визнав ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, піддав штрафу 17 000 грн, позбавив права керування транспортними засобами на 1 рік.
1.2. 22.04.2025 о 18:15 год в с.Брошнів, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Citroen Berlingo (д.н.з. НОМЕР_1 ) в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.
Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився на місці зупинки автомобіля за допомогою Алкотестер Алкофор 507 (тест № 00226), результат позитивний - 0.21 проміле.
2. Доводи апеляційної скарги.
2.1. Постанова суду є незаконною та такою, що винесена без врахування фактичних обставин справи з порушенням норм КУпАП.
2.2. В оскарженій постанові зазначено, що вина ОСОБА_1 підтверджується, зокрема, роздруківкою тесту на алкоголь, зробленої за допомогою технічного пристрою Алкотестер Алкофор 507, якою встановлено, що результатом тесту № 00226 у ОСОБА_1 виявлено 3,48 проміле алкоголю. Однак, тесту з таким результатом у справі немає.
2.3. Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 базується на показаннях алкотестера, які становлять 0,21 проміле. Однак, з урахуванням технічної похибки приладу (+/- 0,02 проміле), фактичний показник може бути 0,19 проміле, що є нижчим за встановлену законодавством норму в 0,2 проміле. Таким чином, немає достатніх доказів для підтвердження факту алкогольного сп`яніння.
2.4. У матеріалах справи немає інших доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Твердження про вчинення ним правопорушення, викладене в протоколі, є лише припущенням, а не доказом. 
2.5. Вказує, що згідно Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
2.6. Крім того, зазначає, що оскарженою постановою позбавлено права керування особу, яка такого права і не мала.
Просить оскаржену постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апеляційну скаргу було подано з пропуском строку на апеляційне оскарження.
В причинах пропуску строку захисник вказує, що повісток про виклик в судове засідання та оскаржену постанову ОСОБА_1 не отримував, що підтверджується матеріалами справи. Про існування оскарженої постанови ОСОБА_1 дізнався від свого адвоката до якого звернувся через заблокований банківський рахунок. Адвокат одразу ж звернувся до суду про доступ до матеріалів адміністративного провадження та 23.07.2025 отримав копію оскарженої постанови.
Враховуючи наведені обставини, просить строк на апеляційне оскарження поновити.
3. Провадження в апеляційному суді.
Захисник просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, апеляційну скаргу задовольнити, постанову скасувати та закрити провадження у справі. Вказав, що у тому населеному пункті, де живе апелянт відсутнє відділення пошти. Повістки на виклик до суду його клієнту не надходили.
4. Щодо строку апеляційного оскарження.
4.1. Строк на оскарження - 10 днів із дня винесення постанови (ст. 294 КУпАП).
28.05.2025 суд розглянув справу за відсутності апелянта, виходячи з того, що останній повідомлявся у встановленому порядку. 
4.2. Але в апеляційного суду є підстави для іншого висновку.
Достовірних даних щодо вручення повідомлення апелянту про виклик до суду немає, у довідках є відмітки про його відсутність за вказаною адресою (а.с. 11-15). 
Постанова суду, яка направлялась апелянту також повернута (а.с. 24).
Дані про користування апелянтом сучасними засобами комунікації і, відповідно, можливості з`ясувати перебіг засідання і рішення через електронні сервіси, відсутні. 
Він 1962 р.н. - вік у якому не всі особи опановують новітні інформаційні технології.
Доводи апелянта не спростовані. 
4.3. У рішенні «Григоров проти України» від 11.01.2024 ЄСПЛ констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції у зв`язку з незабезпеченням заявнику права на доступ до апеляційного суду внаслідок невчасного отримання заявником постанови суду першої інстанції.
Обставини цієї справи щодо своєчасності отримання апелянтом судового рішення аналогічні тим, з приводу яких було прийняте вказане рішення ЄСПЛ. 
Тому його належить застосувати до цього випадку в якості прецеденту. 
Фактично апелянт не мав можливості захистити себе в суді. 
Суд оцінює таке як порушення права на доступ до суду та права на захист (п. 1 ст. 6 Конвенції, ст. 129 Конституції).
Відсутність доступу до правосуддя і можливості захистити себе в суді не відповідає принципу верховенства права.
Із цих мотивів пропущений апелянтом строк належить поновити для забезпечення йому доступу до правосуддя.
5. Мотиви апеляційного суду по суті скарги.
5.1. Заборона водієві керувати транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП та п.2.9 «а» ПДР України.
Приписи ст. 62 Конституції України вимагають, щоб вина особи була доведена поза розумним сумнівом. 
Апеляційний суд констатує, що такий розумний сумнів у доведеності вини апелянта в цій справі є.
Допустима норма алкоголю 0, 20 % (Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735). 
Огляд був проведений вимірювачем АлкоФор 507, результат 0, 21 % проміле.
Цей результат перебуває в межах допустимої похибки у вимірюваннях алкоголю у повітрі, що видихається - 0,02 (Інструкція з експлуатації АлкоФор 507, Технічні характеристики, а.с. 46).
Сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобу вимірювання в матеріалах справи відсутній. Який документ пред`являвся апелянту (згідно з відеозаписом поліцейський пред`являв сертифікати) невідомо, перевірити це в межах процесуальної форми апеляційного розгляду неможливо. 
Перебування результату в межах допустимої похибки за відсутності можливості перевірки сертифікації вказує на реальну можливість помилки у висновках щодо винуватості. 
Це розумний сумнів і його, відповідно до приписів ч. 2 ст 62 Конституції України та принципу «у вагомих сумнівах - на користь людини» (Постанова КАС ВС від 10.01.2024р. у справі №240/4894/23) належить застосувати на користь апелянта.
Є всі підстави для висновку, що вина апелянта поза розумним сумнівом не доведена.
Недоведена винуватість дорівнює доведеній невинуватості, яка обумовлює необхідність скасування оскарженої постанови та закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Строк на апеляційне оскарження – поновити.
Апеляційну скаргу захисника адвоката Малетина А.Я., який діє в інтересах ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову Рожнятівського районного суду від 28.05.2025 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова не оскаржується.

Суддя                                                                                А.Ю. Малєєв