справа № 359/6873/24                                              головуючий у суді І інстанції Борець Є.О.
провадження № 22-ц/824/7943/2025      суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
05 серпня 2025 року                                                                                                    м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого судді - Березовенко Р.В., 
суддів:                         Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,
з участю секретаря   Щавлінського С.Р. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2025 року за заявою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мічурінці» про розстрочення виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мічурінці» про стягнення майнової та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири,-
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСББ «Мічурінці» про стягнення майнової та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири, задоволено частково. Стягнуто з ОСББ «Мічурінці» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 55 094,00 грн. У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення моральної шкоди відмовлено. Стягнуто з ОСББ «Мічурінці» на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 1 025,16 грн та витрати на проведення експертизи в розмірі 6 124,70 грн.
24 січня 2025 року ОСББ «Мічурінці» звернулось до суду із заявою про розстрочення виконання вказаного рішення.
 Посилається на те, відповідач що є неприбутковою організацією, яка перебуває у скрутному фінансовому становищі, тому позбавлений можливості виконати судове рішення, і просить розстрочити виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду від 04 грудня 2024 року на 12 місяців шляхом щомісячного стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 платежів в розмірі по 5 186,99 грн.
ОСОБА_1 заперечив проти розстрочення виконання судового рішення вважаючи, що скрутне фінансове становище відповідача не є підставою для вжиття вказаного процесуального заходу.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2025 року заяву ОСББ «Мічурінці» про розстрочення виконання рішення суду задоволено. Виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду від 04 грудня 2024 року, яким з об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мічурінці» на користь ОСОБА_1 стягнуто майнову шкоду в розмірі 55 094,00 грн, витрати на оплату судового збору в розмірі 1 025,16 грн та витрати на проведення експертизи в розмірі 6 124,70 грн, розстрочено на 12 місяців з дня ухвалення судового рішення шляхом здійснення об`єднанням співвласників багато-квартирного будинку «Мічурінці» періодичних платежів в такі строки: до 4 січня 2025 року - в розмірі 5 186,99 грн; до 4 лютого 2025 року - в розмірі 5 186,99 грн; до 4 березня 2025 року - в розмірі 5 186,99 грн; до 4 квітня 2025 року - в розмірі 5 186,99 грн; до 4 травня 2025 року - в розмірі 5 186,99 грн; до 4 червня 2025 року - в розмірі 5 186,99 грн; до 4 липня 2025 року - в розмірі 5 186,99 грн; до 4 серпня 2025 року - в розмірі 5 186,99 грн; до 4 вересня 2025 року - в розмірі 5 186,99 грн; до 4 жовтня 2025 року - в розмірі 5 186,99 грн; до 4 листопада 2025 року - в розмірі 5 186,99 грн; до 4 грудня 2025 року - в розмірі 5 186,99 грн.
Не погодившись із такою ухвалою суду, ОСОБА_1 07 березня 2025 року подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, які мають значення, просив скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви відповідача.
Вважає, що відповідачем не надано належних доказів, що підтверджували б винятковість обставин для розстрочення виконання судового рішення. Зазначені заявником обставини не є винятковими та які не можна вважати такими, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим відповідно до вимог ч. 4 ст. 435 ЦПК України.
Разом з тим, складне матеріальне становище не свідчить ні про винятковість, ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не може бути підставою для розстрочки виконання рішення суду.
З огляду на вищезазначене, посилання відповідача в судовому засіданні на якісь укладені договори на обслуговування будинку та інші доводи не є тими виключними обставинами, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.
Твердження про те, що ОСББ «Мічуринці» отримує від мешканців 50 000 - 60 000 грн/ міс., про те, що якщо вона заплатить гроші за рішенням суду, то не буде вивозитись сміття, працювати ліфт, подаватись світло та опалення на будинок і настане колапс, є маніпуляцією і намаганням ввести в оману суд.
Вважає не виконання, надмірне затримання та розстрочка виконання рішення буде шкодити позивачу як особі, на користь якої ухвалення рішення, адже для проведення ремонту ним були залученні кредитні кошти і тепер він змушений платити відсотки за їх користування, адже розраховував на вчасно стягнену грошову суму з відповідача для погашення кредиту. До того ж позивач на даний момент безробітній.
Натомість суд першої інстанції, з`ясовувавши як вплине сплата боргу на відповідача, не розглядав доводи та пояснення надані позивачем.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 квітня 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2025 року за заявою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мічурінці» про розстрочення виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мічурінці» про стягнення майнової та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 травня 2025 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.
У судовому засіданні ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.
У судове засідання інші учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, заяв та клопотань не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши думку учасника справи, який прибув у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції врахував, що ОСББ «Мічуринці» є неприбутковою організацією. Отримані відповідачем внески витрачаються на утримання спільного майна багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , а також на оплату різноманітних житлово-комунальних послуг, а саме послуг з технічного обслуговування і ремонту ліфтів, послуг з вивезення побутових відходів, послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення тощо. За висновками суду першої інстанції, ці обставини об`єктивно утруднюють виконання рішення суду шляхом здійснення відповідачем на користь ОСОБА_1 одноразового платежу. Натомість, розстрочення виконання судового рішення не призведе до затримки його виконання, адже рішення суду буде виконуватись шляхом безперервної сплати ОСББ «Мічуринці» періодичних платежів. Це свідчить про те, що задоволення поданої заяви не порушить право ОСОБА_1 на справедливий суд та буде кореспондуватись з гарантіями, запровадженими п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала означеним вище вимогам не відповідає, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно із частинами 1, 3, 4, 5 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Розстрочка, виходячи з положень вказаної статті - це надання боржникові права проводити виконання рішення у частинах і в строки, встановлені судом.
Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.
Підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять його неможливим.
Як роз`яснено Верховним Судом у постанові від 21 лютого 2019 року у справі №2-54/08 при розгляді заяв щодо відстрочення виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочення виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.
Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.
Законом встановлено, що критерієм визначення підстав для розстрочки виконання рішення є обставини, які утруднюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.
Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.
Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому.
Відстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.
Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням, але при цьому дотримувати баланс інтересів і боржника, на його право на розстрочку чи відстрочення виконання судового рішення, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.
Задовольняючи заяву ОСББ «Мічурінці» про розстрочку виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що надані відповідачем докази підтверджують об`єктивну неможливість виконання ним рішення суду,  а ненадання розстрочки боржнику призведе до неможливості виконання ним своєї функції з утримання багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак такий висновок суду не відповідає обставинам справи та нормам матеріального та процесуального права.
Колегія суддів звертає увагу, що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.
Заявником у цій справі не доведено виникнення виняткових обставин, які об`єктивно ускладнюють виконання судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.
Віднесення відповідача до неприбуткових організацій не є безумовним доказом відсутності у нього коштів/ доходів, за які можливо виконати рішення суду у строки та порядку визначеному законом.
Долучені до заяви про розстрочку виконання рішення договори підтверджують лише наявність у ОСББ «Мічурінці» зобов`язань перед власниками будинку за технічне обслуговування ліфтів, постачання електроенергії, вивіз побутових відходів, чистку снігу, водопостачання та водовідведення, а також необхідність несення витрат на послуги зв`язку, обслуговування розрахункового рахунку, доступ до програмних засобів по обліку нарахувань, заробітну плату та ін.
Проте жоден із наданих документів не підтверджує доводи заявника про його скрутний фінансовий стан, облік грошових коштів на рахунках, або ж неможливості провести взаємозарахування заборгованості за судовим рішенням і внесків з огляду на те, що ОСОБА_1 є власником квартири у будинку, який утримує відповідач.
Отже, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, за результатами апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За правилами п. 2 ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанцій постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права і не може бути залишена без змін, а підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСББ «Мічурінці» про розстрочку виконання судового рішення.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України апеляційний суд, в зв`язку з ухваленням нового судового рішення, змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Ураховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, слід стягнути з ОСББ «Мічурінці» на користь апелянта судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 605,60 грн.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2025 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Відмовити у задоволенні заяви об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мічурінці» про розстрочення виконання рішення суду.
Стягнути з об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мічурінці» (код ЄДРПОУ 40629031, місцезнаходження: 08301, Київська область, Бориспільський район, м. Бориспіль, вул. Віктора Баталіна, буд. 2а) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 605 (шістсот п`ять гривень) 60 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 06 серпня 2025 року.
 
Головуючий:                                                                                               Р.В. Березовенко
 
Судді:                                                                                                            О.Ф. Лапчевська
 
                   Г.І. Мостова