Номер провадження: 22-ц/813/3016/25 
Справа № 947/21055/24
Головуючий у першій інстанції Літвінова І. А.
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2025 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кострицького В.В.,
суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П., 
розглянув в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) апеляційну скаргу Ленець Олега Васильовича, який діє в інтересах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Свобода-43» на заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 17 жовтня 2024 року, ухвалене у складі судді Літвінової І.А., у приміщенні того ж суду,
за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Свобода-43» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті частки співвласника,
встановив:
Короткий зміст позовних вимог та обставин справи
В липні 2024 року позивач ОСББ "СВОБОДА-43" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті частки співвласника по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, обслуговування ліфтів, електроенергію, вивіз твердих побутових відходів (ТПВ) тощо, за період з 01.10.2023 року по 31.05.2024 року, а всього заборгованість в розмірі 24 465,30 грн.
Представник позивача в позові зазначав, що ОСББ «СВОБОДА-43» здійснює діяльність з управління, утримання і використання спільного майна співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_1 у вказаному будинку є власником квартири АДРЕСА_2 , внаслідок чого є споживачем житлово-комунальних послуг та послуг по утриманню будинків, споруд та прибудинкових територій, однак за вказані послуги відповідач систематично відмовляється здійснювати оплату в повному обсязі. Загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за вказані послуги станом на 31.05.2024 року складає 24 465, 30 грн. На підставі викладеного позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 17 жовтня 2024 року в задоволенні позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Свобода-43» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті частки співвласника - відмовлено.
Суд першої інстанції зазначено, що позовні вимоги, заявлені ОСББ «СВОБОДА-43», в ході судового розгляду справи не підтверджені належними та допустимими в сенсі ст.ст. 77, 78 ЦПК України доказами. Так, суду не надано документів на підтвердження наявності договірних відносин між ОСББ та відповідачем ОСОБА_1 тарифів, на підставі яких було розраховано заборгованість відповідача. Суд брав до уваги, що між сторонами наявний спір щодо правомірності ОСББ «СВОБОДА-43» стягувати будь-які кошти, оскільки з 2012 року вказаним об`єднанням господарська та фінансова діяльність не велись, на теперішній час наявні діючі договори відповідача ОСОБА_1 з ЖБК "УЮТ-48" та відповідно до наданих суду довідок заборгованості відповідач перед ЖБК не має та регулярно сплачує за комунальні послуги, що також підтверджується дослідженими в ході судового розгляду справи доказами. Суд зазначає, що на спростування доводів сторони відповідача будь-яких письмових пояснень чи додаткових доказів стороною позивача не надано.
Доводи апеляційної скарги.
Не погодившись з вказаним рішенням Ленець Олег Васильович, який діє в інтересах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Свобода-43» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Київського районного суду міста Одеси від 17 жовтня 2024 року скасувати та ухвалите нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції було допущено ухилення від дослідження наданих позивачем доказів по справі.
Зазначали, що висновки суду першої інстанції щодо відсутності доказів наявної
заборгованості є незаконними та необґрунтованими, так як з огляду на Закон України «Про ОСББ» не передбачається укладання договору між власниками квартир й нежитлових приміщень та Об?єднанням. 
Усі взаємовідносини регулюються статутом ОСББ. Відносини в ОСББ - статутні, а не договірні ОСББ «СВОБОДА-43» діє на підставі Статуту. Сплата внесків на утримання будинку та прибудинкової території – це обов?язок співвласників в силу закону, без будь-яких договорів. ОСББ має особливий статус юридичної особи, який закріплений Законом України «Про ОСББ». ОСББ неприбуткова організація, що не надає послуги!
Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції жодним чином не обгрунтував та не послався на будь-яку норму права щодо необхідності укладання договору між Об?єднанням та відповідачем. Предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості за обов?язковими платежами на користь ОСББ «СВОБОДА-43», які передбачені вимогами ст. 15 ЗУ «Про ОСББ», а також Статутом Об?єдання, стягнення заборгованості за договором постачання електроенергії, що укладений між постачальником та Об?єднанням, а також стягнення необхідного розміру передоплати для підготовки до майбутнього опалювального сезону 2023-2024 років. Розмір необхідних внесків на утримання будинку був затверджений рішеннями
Загальних зборів від 03.12.2022. Вартість послуг за постачанням електроенергії є загальною для всіх побутових споживачів України. Розмір заборгованості відповідача підтверджений протоколом Загальних зборів, квитанцією на оплату внесків, а також довідками про заборгованість.
Вказує, що 03.12.2022, загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку, прийнято рішення про прийняття багатоквартирного будинку у власне управління через новостворене об`єднання, проте ДБК «УЮТ» до цього часу навмисно не передав позивачеві технічну та іншу документацію, та ухиляється від складання відповідного акту приймання-передачі.
Вважає безпідставними та необґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо неправомірності ОСББ «СВОБОДА-43» стягувати будь-які кошти через наявність спору щодо законності його діяльності.
Зазначає, що суд першої інстанції поверхнево та без з`ясування всіх обставин справи ухвалив необґрунтоване рішення.
Позиція відповідача
Не погодившись з доводами апеляційної скарги, відповідач звернувся з відзивом на апеляційну скаргу та просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
В обґрунтування відзиву зазначав, що оскаржуване рішення є обґрунтованим та законним.
Щодо явки сторін.
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Отже, розгляд цивільної справи з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім справ зазначених в ч. 4 ст. 274 ЦПК України, у суді апеляційної інстанції у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи є загальним правилом, визначеним у ЦПК України.
Із матеріалів справи вбачається, що ціна позову в даній справі становить 24465,30 грн. і є менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа відноситься до категорії малозначної справи в силу вимог закону.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний розгляд вказаної справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.
Позиція апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Судовою колегією встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 .
08.11.2012 року ЖБК "УЮТ-43" та ОСОБА_1 були укладені Договори відносин власників житлових і нежитлових приміщень та управителя.
28.07.2012 року ОСББ "СВОБОДА-43" створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
На підтвердження позовних вимог суду також надано:
- Протокол №1 Загальних зборів співвласників будинку ОСББ "СВОБОДА-43" від 03.12.2022 року.
- Протокол №1 засідання правління ОСББ "СВОБОДА-43" від 03.12.2022 року.
- Квитанції на оплату внесків;
- Довідки про заборгованість ОСОБА_1 за внески на утримання будинку і прибудинкової території на загальну суму 24 465,30 грн.
Судом досліджені довідки, видані ОСОБА_2 ЖБК "УЮТ-43" в тому, що за квартирою АДРЕСА_3 станом на 01.07.2024 року відсутня заборгованість за комунальні послуги (електроенергія, водопостачання, опалення та членські внески на обслуговування житлового будинку).
Також сплата комунальних послуг відповідачем підтверджується наданими квитанціями.
З листа Київської районної адміністрації від 19.03.2024 року № 47-К /а.с.132/ вбачається, що за наявною в районній адміністрації інформацією 04.03.2010 року в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровано житлово-будівельний кооператив "УЮТ-43", голова правління Щамбура Володимир Володимирович.
30.07.2012 року у вказаному будинку було зареєстровано ОСББ "СВОБОДА-43", голова правління Шуть Оксана Олексіївна. Однак, з моменту реєстрації об`єднання не вело ані господарську ані фінансову діяльність будинку.
03.12.2022 року відбулися загальні збори співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_4 за участю представника Київської районної адміністрації, на якому більшістю голосів було прийнято рішення надати повноваження на управління будинком ОСББ "СВОБОДА-43". Після чого між головами правління ЖБК "УЮТ-43" та ОСББ "СВОБОДА-43" почалися суперечки відносно подальшої діяльності будинку.
З 2023 року спірні питання щодо передачі технічної та іншої документації на будинок по АДРЕСА_4 від ЖБК "УЮТ-43" до ОСББ "СВОБОДА-43", розглядається в судовій площині.
Частина мешканців будинку колективно зверталась до АТ "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" та ТОВ "ООЕК" щодо роз`яснення, чи втратили чинність договори, укладені вказаними товариствами з ЖБК "УЮТ-43".
Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.07.2023 у справі №916/450/23 позов задоволено повністю; зобов`язано Житлово-будівельний кооператив УЮТ-43 передати Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку СВОБОДА-43 технічну та іншу документацію на багатоквартирний будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з переліком: щодо технічного стану об`єкта (у тому числі: документ, що підтверджує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; паспорт об`єкта, складений за результатами обстеження прийнятого в експлуатацію об`єкта будівництва; план земельної ділянки з усіма будинками та спорудами, що на ній розташовані, виготовлений відповідно до вимог Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98), затвердженої наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті Міністрів України від 09.04.1998 №56, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 23.06.1998 за №393/2833, та рішенням про відведення земельної ділянки під забудову; технічні паспорти на житловий будинок та паспорт земельної ділянки; проектну документацію зі схемами влаштування внутрішньо будинкових систем; проектно-кошторисну документацію та виконавчі креслення на будинок та споруди об`єкта, щодо підключення об`єкту до мереж централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення тощо; акт технічного стану об`єкта на момент приймання-передачі; схеми внутрішньо будинкових мереж централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення тощо; виконавчі креслення контурів заземлення (для споруд, які мають заземлення); проектно-кошторисну документацію на котельню, технічні паспорти котельні та котельного господарства, котлові книги та книги обліку розходу газу, води, електроенергії, акти виконання робіт з обслуговування та ремонту обладнання котельні, виконавчі креслення підключення котельні до мереж централізованого постачання холодної та водовідведення, газо- та електропостачання, тощо; паспорти ліфтового господарства; кошториси, описи робіт з поточного та капітального ремонту; акти технічного огляду; журнали заявок мешканців об`єкта; протоколи виміру опору ізоляції електромереж; протоколи огляду системи вентиляції; енергетичний сертифікат і звіт про обстеження інженерних систем; технічна документація обладнання дахової котельні; технічна документація на ліфти; акти приймання-передавання технічної документації на багатоквартирний будинок; паспорти, гарантійні документи, акти випробування, акти технічного огляду, повірки й опломбування та інші технічні документи на системи, мережі, встановлені прилади, устаткування та обладнання у багатоквартирному будинку) і щодо бухгалтерського обліку та передбаченої законодавством звітності за об`єктом (обліку мешканців об`єкта, а також власників, співвласників окремих приміщень об`єкта, які у ньому не мешкають; правовідносин попереднього балансоутримувача чи особи, що здійснювала управління будинком, з юридичними або фізичними особами у сфері надання та оплати житлово-комунальних послуг, найму, оренди та користування приміщеннями об`єкта; планових заходів за попередній та на поточний роки, необхідних для утримання об`єкта відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та для збереження належного технічного стану будівельних елементів, конструкцій та мереж об`єкта); стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу УЮТ-43 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку СВОБОДА-43 - 2684 грн. судового збору.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу УЮТ-43 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 19.07.2023 у справі №916/450/23 - без змін.
Ухвалою суду від 12.09.2024 у задоволенні заяви Житлово-будівельного кооперативу УЮТ-43 за вх.№2-1244/24 від 26.07.2024 про відстрочення виконання рішення суду у справі №916/450/23 - відмовлено.
Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.
Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Положеннями ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
До обов`язків співвласника відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» зокрема входить обов`язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» зокрема визначено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відмовивши у задоволенні позову судом першої інстанції вказано, що заявлені позовні вимоги ОСББ «СВОБОДА-43», в ході судового розгляду справи не підтверджені належними та допустимими в сенсі ст.ст. 77, 78 ЦПК України доказами. Так, суду не надано документів на підтвердження наявності договірних відносин між ОСББ та відповідачем ОСОБА_1 тарифів, на підставі яких було розраховано заборгованість відповідача.
Ухвалюючи рішення по суті спору, суд приймає до уваги, що між сторонами наявний спір щодо правомірності ОСББ «СВОБОДА-43» стягувати будь-які кошти, оскільки з 2012 року вказаним об`єднанням господарська та фінансова діяльність не велись, на теперішній час наявні діючі договори відповідача ОСОБА_1 з ЖБК "УЮТ-43" та відповідно до наданих суду довідок заборгованості відповідач перед ЖБК не має та регулярно сплачує за комунальні послуги, що також підтверджується дослідженими в ході судового розгляду справи доказами. Суд зазначає, що на спростування доводів сторони відповідача будь-яких письмових пояснень чи додаткових доказів стороною позивача не надано.
Судова колегія погоджується з проаналізованими судом першої інстанції в сукупності дослідженими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що апелянтом не доведено тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому заявлені вимоги задоволенню не підлягають.
Посилання апелянта, що судом належним чином не досліджені письмові докази та позивачем належним чином підтверджено заборгованість є необґрунтованими, оскільки відповідно до матеріалів справи відповідачем сплачено в повному обсязі усі внески на управління та утримання будинку АДРЕСА_4 , у тому числі за період, вказаний у позовній заяві, а також сплачені усі спожиті житлово-комунальні послуги квартири АДРЕСА_5 , що підтверджується квитанціями, які містяться в матеріалах справи.
Таким чином, позивачем не доведено та не надано належних доказів про наявність у відповідача заборгованості.
Врахувавши, що відповідачем здійснено оплату за надані комунальні послуги та обслуговування, стягнувши вказану суму зазначену у позові, ОСОБА_1 фактично здійснить подвійну оплату.
Колегія суддів зазначає, що 03.12.2022 року відбулися загальні збори співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_4 за участю представника Київської районної адміністрації, на якому більшістю голосів було прийнято рішення надати повноваження на управління будинком ОСББ "СВОБОДА-43" та 29.01.2024 набрало законної сили рішення Господарського суду Одеської області від 19.07.2023 у справі №916/450/23 позов задоволено повністю; зобов`язано Житлово-будівельний кооператив УЮТ-43 передати Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку СВОБОДА-43 технічну та іншу документацію на багатоквартирний будинок.
Заборгованість позивач просить стягнути за період з жовтня 2023 по травень 2024 року, однак судова колегія звертає увагу, що рішення щодо повноважень позивача 29.01.2024 набрало законної сили у справі №916/450/23, однак суду не було надано договору між сторонами.
Фактично у своєму позові та апеляційній скарзі позивач зазначає, що ЖБК «УЮТ-43» до цього часу навмисно не передав позивачеві технічну та іншу документацію, та ухиляється від складання відповідного акту приймання-передачі, тому неможливо встановити чи апелянт у спірний період фактично здійснював обслуговування будинку.
З урахуванням того, що доводи апеляційної скарги, є ідентичними доводам позовної заяви, яким суд надав належну оцінку, висновки суду є достатньої аргументованими, при цьому колегія суддів враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії", §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії").  
Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на неналежну оцінку судом доказів по справі, оскільки, відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. А не зазначення в мотивувальній частині рішення мотивів, з яких суд бере до уваги або відхиляє докази, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України, не може бути підставою для скасування чи зміни рішення суду, якщо справа вирішена по суті правильно.
Суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у апеляційній скарзі скаржник.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм матеріального та процесуального закону.
З огляду на наведене вбачається, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.368, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу Ленець Олега Васильовича, який діє в інтересах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Свобода-43» - залишити без задоволення.
Заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 17 жовтня 2024 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 17 червня 2025 року.

       Головуючий суддя                                                        В.В. Кострицький

       Судді                                                                        В.А. Коновалова

               Ю.П. Лозко