ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 липня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/11246/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Юрко І.В., Суховарова А.В.,     
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року (суддя Мінаєва К.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 084750010806 від 04.11.2024 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу позивача період трудової діяльності в колгоспі «Зоря комунізму» Пологівського району Запорізької області протягом 1982-1987 років та в колгоспі «Аврора» Пологівського району Запорізької області протягом 1989-1992 років, згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 18.05.1982 та призначити їй пенсію за віком з 25.11.2024.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення їй пенсії за віком та додала документи для підтвердження стажу роботи. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду Україні у Львівській області №084750010806 від 04.11.2024 позивачці було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Зазначено, що не всі недоліки щодо заповнення трудової книжки можуть бути підставою для відмови у зарахуванні відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Вказано, що в наданій архівній довідці зазначено про надання позивачу оплачуваної відпустки до досягнення дитиною 1 року та виплату допомоги, а також про надання післяпологової відпустки. При цьому пенсійним органом не враховано, що частиною 2 статті 181 Кодексу законів про працю України передбачено зарахування відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю. Вважає, що рішення відповідача прийняте без урахування усіх обставин, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 04.11.2024 № 084750010806 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди її трудової діяльності у колгоспі «Зоря комунізму» Пологівського району Запорізької області з 18.05.1982 по 28.02.1987 та у колгоспі «Аврора» Пологівського району Запорізької області з 26.09.1987 по 07.08.1992 відповідно до записів трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 18.05.1982, та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.10.2024 про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржником зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності в колгоспі НОМЕР_1 з датою заповнення 18.05.1982 та архівної довідки від 04.06.2024 № 05-07/К-1388, оскільки в трудовій книжці відомості про кількість відпрацьованих вихододнів не завірені підписами та печатками, як передбачено Основними положеннями про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, що затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за № 310 «Про трудові книжки колгоспників», а в довідці відсутня інформація за фактично відпрацьовані вихододні.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), місцем реєстрації якої є Запорізька область, 28.10.2024 звернулася до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 04.11.2024 № 084750010806, прийнятому за принципом екстериторіальності, позивачу відмовлено у призначенні пенсії. Зазначено, що пенсійний вік, визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 60 років. Вік заявниці 59 років 11 місяців 03 дні. Необхідний страховий стаж 31 рік. Страховий стаж особи становить 30 років 08 місяців 26 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності в колгоспі НОМЕР_1 з датою заповнення 18.05.1982 та архівної довідки від 04.06.2024 № 05-07/К-1388, оскільки в трудовій книжці відомості про кількість відпрацьованих вихододнів не завірені підписами та печатками, як передбачено Основними положеннями про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, що затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за № 310 «Про трудові книжки колгоспників», а в довідці відсутня інформація за фактично відпрацьовані вихододні.
До заяви про призначення пенсії позивачем також надавалась архівна довідка від 04.06.2024 № 05-07/К-1388, видана Державним архівом Запорізької області, за змістом якої повідомлено, що у протоколах засідань правління та зборів уповноважених членів колгоспу «Зоря комунізму» Чубарівської сільради Пологівського району Запорізької області за 1982-1987 роки значиться ОСОБА_2 та надані відомості про її трудову діяльність. Інші відомості про роботу та відомості про затвердження встановленого мінімуму вихододнів відсутні. Документи з особового складу колгоспу «Зоря комунізму» Чубарівської сільради Пологівського району Запорізької області за 1982-1987 роки на зберігання не надходили, у зв`язку з чим надати відомості про заробітну плату та кількість фактично відпрацьованих вихододнів ОСОБА_2 немає можливості.
При цьому зміна прізвища позивача підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 14.02.1987, за яким 14.02.1987 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали шлюб.
Також була надана архівна довідка від 04.06.2024 № 05-07/К-1382, видана Державним архівом Запорізької області, відповідно до якої у протоколах засідань правління та зборів уповноважених членів колгоспу (КСП) «Аврора» м.Пологи Пологівського району Запорізької області за 1989-1995 рр. значиться ОСОБА_1 та надана інформація про її трудову діяльність. Інші відомості про роботу за 1989-1995 рр. та відомості про затвердження встановленого мінімуму вихододнів за 1993-1995 рр. відсутні. Протоколи засідань правління та зборів уповноважених членів КСП «Аврора» за 1996-2002 рр., документи з особового складу колгоспу (КСП) «Аврора» м.Пологи Пологівського району Запорізької області за 1989-2002 роки на зберігання не надходили, у зв`язку з чим підтвердити стаж роботи за 1996-2002 рр., надати відомості про заробітну плату та кількість фактично відпрацьованих вихододнів ОСОБА_1 немає можливості.
У матеріалах пенсійної справи наявна трудова книжка колгоспника НОМЕР_1 від 18.05.1982, видана на ім`я позивача, відповідно до записів якої вона у період з 18.05.1982 по 28.02.1987 була членом колгоспу «Зоря комунізму» Чубарівської сільради Пологівського району Запорізької області, а у період з 26.09.1987 по 07.08.1992 (колгосп «Аврора» реорганізований у колективне сільськогосподарське підприємство «Аврора»). У розділі «Трудова участь в суспільному господарстві» на сторінках 18-23 трудової книжки наявні записи за номерами 1-21 а кожен рік з 1982 по 2002 включно із зазначенням відпрацьованого часу, трудового мінімуму, заробітної плати. Також наявний запис про надання особі відпустки по догляду за дитиною трирічного віку з 18.03.1990 по 21.01.1991.
Не погодившись з рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком, позивач звернулася з цим адміністративним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.          
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України передбачає, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
За частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Підставою для відмови відповідачем у призначенні позивачу пенсії за віком була відсутність необхідного страхового стажу. 
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
12.08.1993 постановою Кабінету Міністрів України № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), пунктами 1 та 3 якого передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.
Відповідно до пункту 26 Порядку № 637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.
Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 (далі - Основні Положення).
Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.
До трудової книжки колгоспника, зокрема заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).
Згідно з пунктом 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.
Також встановлений взірець трудової книжки колгоспника, відповідно до якого трудова книжка колгоспника містить окремі розділи: III «Членство в колгоспі», де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення, відомості про документ, на підставі якого внесений запис; IV «Відомості про роботу» - відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V «Трудова участь у громадському господарстві» - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.
Відповідно до пункту 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.
Отже, трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого взірця, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).
Обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця (пункт 13 Основних положень).
Аналіз вказаних норм свідчить, що законодавством визначено порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок працівників, а також встановлено відповідальність за порушення такого порядку. Всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб, насамперед керівником підприємства, установи, організації в порядку, строк та спосіб, передбачений відповідним законодавством. Самостійне внесення працівником відомостей щодо своєї трудової діяльності, а також внесення виправлень у разі неправильного або неточного запису не передбачено.
Отже, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган.
За обставинами справи відповідач за доданими документами до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності в колгоспі НОМЕР_1 з датою заповнення 18.05.1982 та архівної довідки від 04.06.2024 № 05-07/К-1388, оскільки в трудовій книжці відомості про кількість відпрацьованих вихододнів не завірені підписами та печатками, як передбачено Основними положеннями про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, що затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за № 310 «Про трудові книжки колгоспників», а в довідці відсутня інформація за фактично відпрацьовані вихододні.
Водночас, матеріалами справи встановлено, що  до заяви про призначення пенсії позивачем також надавалась архівна довідка від 04.06.2024 № 05-07/К-1388, видана Державним архівом Запорізької області, за змістом якої повідомлено, що у протоколах засідань правління та зборів уповноважених членів колгоспу «Зоря комунізму» Чубарівської сільради Пологівського району Запорізької області за 1982-1987 роки значиться ОСОБА_2 та надані відомості про її трудову діяльність. Інші відомості про роботу та відомості про затвердження встановленого мінімуму вихододнів відсутні. Документи з особового складу колгоспу «Зоря комунізму» Чубарівської сільради Пологівського району Запорізької області за 1982-1987 роки на зберігання не надходили, у зв`язку з чим надати відомості про заробітну плату та кількість фактично відпрацьованих вихододнів ОСОБА_2 немає можливості.
При цьому зміна прізвища позивача підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 14.02.1987, за яким 14.02.1987 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали шлюб.
Також була надана архівна довідка від 04.06.2024 № 05-07/К-1382, видана Державним архівом Запорізької області, відповідно до якої у протоколах засідань правління та зборів уповноважених членів колгоспу (КСП) «Аврора» м.Пологи Пологівського району Запорізької області за 1989-1995 рр. значиться ОСОБА_1 та надана інформація про її трудову діяльність. Інші відомості про роботу за 1989-1995 рр. та відомості про затвердження встановленого мінімуму вихододнів за 1993-1995 рр. відсутні. Протоколи засідань правління та зборів уповноважених членів КСП «Аврора» за 1996-2002 рр., документи з особового складу колгоспу (КСП) «Аврора» м.Пологи Пологівського району Запорізької області за 1989-2002 роки на зберігання не надходили, у зв`язку з чим підтвердити стаж роботи за 1996-2002 рр., надати відомості про заробітну плату та кількість фактично відпрацьованих вихододнів ОСОБА_1 немає можливості.
У матеріалах пенсійної справи наявна трудова книжка колгоспника НОМЕР_1 від 18.05.1982, видана на ім`я позивача, відповідно до записів якої вона у період з 18.05.1982 по 28.02.1987 була членом колгоспу «Зоря комунізму» Чубарівської сільради Пологівського району Запорізької області, а у період з 26.09.1987 по 07.08.1992 (колгосп «Аврора» реорганізований у колективне сільськогосподарське підприємство «Аврора»). У розділі «Трудова участь в суспільному господарстві» на сторінках 18-23 трудової книжки наявні записи за номерами 1-21 а кожен рік з 1982 по 2002 включно із зазначенням відпрацьованого часу, трудового мінімуму, заробітної плати. Також наявний запис про надання особі відпустки по догляду за дитиною трирічного віку з 18.03.1990 по 21.01.1991.
Вказані записи в трудовій книжці зроблено чітко, зрозуміло та без будь-яких виправлень та неточностей, відсутні ознаки підчисток та підробок, у зв`язку з чим зазначені ім`я та по батькові в архівній довідці не можуть бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні відповідних періодів роботи до страхового стажу.
Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постановах від 21.02.2018 у справі №687/975/17, від 25.04.2019 у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а викладено правову позицію, за якою працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
Слід звернути увагу, що право особи на гарантоване Конституцією і законами України пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від дотримання відповідальною особою Інструкції про порядок ведення трудових книжок та належне зберігання архівної документації, оскільки трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.
Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
Тобто, у розрізі цієї справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 28.08.2018 у справі № 175/4336/16-а, від 25.09.2018 у справі № 242/65/17, від 27.02.2019 у справі № 423/3544/16-а та від 11.07.2019 у справі №242/1484/17, від 31.03.2020 у справі № 127/16245/17.
За таких обставин відповідачем безпідставно не враховано записи в архівній довідці щодо трудової діяльності позивача при зверненні з заявою про призначення пенсії на підтвердження наявності страхового стажу за спірні періоди роботи.
Колегія суддів наголошує, що реалізовуючи обов`язок держави щодо забезпечення реалізації права особи на соціальний захист, територіальний орган пенсійного фонду, в межах наданих йому повноважень та відповідно до чинного законодавства, повинен сприяти такій особі у реалізації права на призначення їй пенсії, зокрема, шляхом перевірки правильності оформлення заяви, відповідності викладених у ній відомостей, змісту і належності оформлення, а у випадку їх невідповідності - роз`яснити такій особі її права, а також надати строк для усунення виявлених недоліків. Також у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих позивачем документів, відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності, а також зобов`язаний письмово повідомляти заявника про надання додаткових документів.
Проте відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили про дії спрямовані на проведення перевірки відповідності змісту трудової книжки, а саме первинним документам, які підтверджують характер виконуваної роботи, підприємства, на яких працював позивач, для призначення пенсії.
Отже, якщо поданих позивачем документів для зарахування до страхового стажу спірних періодів було недостатньо, орган Пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, повідомити позивача про те, які документи необхідно подати додатково, натомість за обставинами справи відповідачем жодних дій вчинено не було, поклавши весь тягар відповідальності на позивача.
З урахуванням зазначених обставин оскаржене рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 04.11.2024 № 084750010806 є протиправним та підлягає скасуванню.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Згідно  п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів  до  уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень  не  означає необхідності відповідати  на  кожен аргумент захисту  на  підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що  згідно  практики Європейського суду  з прав  людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти  України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно  до  п.58 якого суд повторює, що  згідно з  його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний  з  належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів  з  вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави,  на  яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його  не  можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді  на  кожен аргумент. Міра,  до  якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною  в  залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров