УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2025 року
м. Київ
справа  № 754/3912/23
провадження № 51-2783 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 26 січня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 11 квітня 2025 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 , у якій він посилався на незаконність та необґрунтованість оскаржених судових рішень щодо засудженого ОСОБА_5 , просив їх скасувати, а кримінальне провадження 
- закрити.
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 28 липня 2025 року касаційну скаргу захисника на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишено без руху у зв`язку з  її  невідповідністю вимогам ст. 427 цього Кодексу та надано строк для усунення недоліків.
При цьому особа, яка подала касаційну скаргу, повідомлялась про те, що у разі невиконання вимог суду, скаргу їй буде повернуто.
Мотиви Суду
Перевіривши касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами, Суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Згідно з ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк. 
В ухвалі Верховного Суду від 28 липня 2025 року йшлося про те, що відповідно до  положень ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається, серед іншого, обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. Крім того, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються, а також копії касаційної скарги з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Суд також звертав увагу, що ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. 
У межах наданого строку захисник ОСОБА_4 повторно звернувся до Суду з уточненою касаційною скаргою, проте зазначені у попередній ухвалі недоліки не усунув. Слід зауважити, що захисник подав повторну скаргу, майже не змінивши змістовної частини попередньої, чим проігнорував вказівки касаційного суду, викладені в ухвалі від 28 липня 2025 року.
Зокрема, захисник, як і минулого разу, посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, однак обґрунтування допущення судами таких порушень, які в силу ст. 412 КПК України є істотними та тягнуть за собою скасування оскаржених судових рішень на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, не наводить. 
Адвокат вказує на оскарження ним ухвали апеляційного суду, проте не зазначає у чому саме полягає її незаконність чи необґрунтованість з огляду на положення статей 412 - 414 КПК України.
Обґрунтування касаційної скарги зводиться до того, що захисник, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім того, до касаційної скарги, як і попереднього разу, не долучено копії оскарженої ухвали Київського апеляційного суду від 11 квітня 2025 року, як це передбачено ч. 5 ст. 427 КПК України.
Що стосується доводів захисника щодо неможливості надати копію цього судового рішення з незалежних від нього причин, то Суд знову наголошує, що вказане не звільняє скаржника від необхідності виконання вимог, встановлених ст. 427 КПК України.
Натомість, зазначені обставини, в тому числі і неналежне виконання судом апеляційної інстанції покладених на нього процесуальним законом обов`язків, можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження, за наявності відповідного клопотання про його поновлення, як це передбачено ст. 117 КПК України.
З огляду на те, що захисником не були виконані вимоги попередньої ухвали, його касаційна скарга підлягає поверненню.
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України.
З цих підстав Суд, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, постановив:
Повернути захиснику ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 26 січня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 11 квітня 2025 року щодо засудженого ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:   
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                             ОСОБА_3