Справа № 450/348/23                                Головуючий у 1 інстанції: Добош Н.Б. 
Провадження № 22-ц/811/3118/24                 Доповідач в 2 інстанції: Савуляк Р.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Савуляка Р.В.
суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.
секретаря: Салати Я.І. 
з участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,
приватного виконавця виконавчого округу Львівської області -
Онишкевича Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 5 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевича Романа Івановича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс», ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про визнання електронних торгів з реалізації земельних ділянок недійсними, визнання недійсними протоколів про результати земельних торгів, визнання недійсними актів про проведені торги, визнання недійсними свідоцтв про право власності,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Назаренко М.В. звернулася з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевича Романа Івановича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс», ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про визнання електронних торгів з реалізації земельних ділянок недійсними, визнання недійсними протоколів про результати земельних торгів, визнання недійсними актів про проведені торги, визнання недійсними свідоцтв про право власності.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевичем Р.І. 4 листопада 2022р. було відкрито виконавче провадження № 70241822 про стягнення з неї (позивача) коштів при примусовому виконанні рішення Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 2-738/2011, яким стягнуто з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 солідарно на користь ПАТ АТ «ОТП Банк» 15 567, 13 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 122 980, 32 грн., та 7 603, 32 грн. пені за кредитним договором № CL-601/38/2007 від 25 жовтня 2007р., а також 1 306, 00 грн. судового збору і 120, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

7 листопада 2022 року приватним виконавцем в межах виконавчого провадження № 70241822 було винесено постанову про приєднання виконавчого провадження № 70124824.

5 грудня 2022р. було проведено земельні торги з реалізації лоту № 70124824/2, на яких було реалізовано належну позивачу земельну ділянку з кадастровим номером 4623686400:01:004:0724. Ціна продажу арештованого майна - 345 500 грн. 

Окрім того, 13 грудня 2022 року було проведено земельні торги з реалізації лоту № 70124824/2, на яких було реалізовано належну позивачу земельну ділянку з кадастровим номером 4623686400:01:004:0725. Ціна продажу арештованого майна - 555 600 грн.

Вважає, що зобов`язання ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором № CL-601/38/200 є виконаними в повному обсязі, при цьому, як попередній, так і теперішній стягувачі, продовжують незаконно реалізовувати майно, що належить позивачці.

25 жовтня 2007р. між позивачем та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № CL-601/38/2007 за умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 15 879, 34 доларів США із сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 11, 99 % річних. В забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено договір застави. Відповідно до умов кредитного договору та договору застави, у заставу банку було передано легковий автомобіль OPEL ASTRA 0TGF69 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТЗ: НОМЕР_1 , видане РЕВ 1-го МВ ДАІ УМВСУ у Львівській області 23.10.2007). Вказаний транспортний засіб було вилучено у ОСОБА_1 кредитором в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, реалізувавши предмет застави, кредитор за кредитним договором № CL-601/38/2007 від 25 жовтня 2007 року задовольнив свої вимоги у повному обсязі.

Вважає, що застосування позасудового способу врегулювання за договором застави призводить до припинення основного зобов`язання та відсутності у кредитора права вимагати сплати непогашеної за рахунок вартості предмета застави частини боргу. Зважаючи на те, що предмет застави було передано кредитору в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, який був укладений із ЗАТ «ОТП Банк», основне зобов`язання належить вважати припиненим, що свідчить про незаконність проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна.

Окрім того, жодних вимог про погашення заборгованості від ТОВ «Профіт Файненс» а також жодних повідомлень від приватного виконавця стосовно вчинення виконавчих дій з виконання виконавчих листів позивач не отримувала, як і не отримувала результатів оцінки виставленого на торги нерухомого майна.

Її не було ознайомлено з матеріалами виконавчого провадження, не направлено звіту про оцінку майна, що стало наслідком того, що позивач була позбавлена можливості до моменту реалізації майна надати звіт про оцінку, складений іншим оцінювачем з об`єктивною оцінкою майна. При цьому ні приватний виконавець, ні ТОВ «Профіт Файненс», ні ОСОБА_5 , ні оцінювач не звертались до позивача з проханням надати доступ до нерухомого майна з метою проведення оцінки та взначення його ринкової вартості. Оцінка проведена без огляду майна.

Позивач не була повідомлена про дату, час і місце проведення електронних торгів, а також стартову ціну реалізованого майна. 

З врахуванням зазначених обставин просила:
-визнати недійсними електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером 4623686400:01:004:0724, проведені 5 грудня 2022 року, результати яких оформлено протоколом про результати земельних торгів № LSE001-UA-20221104-81608 від 5 грудня 2022 року;
-визнати недійсним протокол про результати земельних торгів № LSE001-UA-20221104-81608 від 5 грудня 2022 року, складений за результатами проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером 4623686400:01:004:0724;
-визнати недійним акт про проведені торги від 9 грудня 2022 року, складений приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевичем Романом Івановичем;
-визнати недійсним свідоцтво про право власності, на підставі якого земельна ділянка з кадастровим номером 4623686400:01:004:0724 зареєстрована за ОСОБА_3 ;
-визнати недійсними електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером 4623686400:01:004:0725, проведені 13 грудня 2022 року, результати яких оформлено протоколом про результати земельних торгів № LSE001-UA-20221110-09917 від 13 грудня 2022 року;
-визнати недійсним протокол про результати земельних торгів № LSE001-UA-20221110-09917 від 13 грудня 2022 року, складений за результатами проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером 4623686400:01:004:0725;
-визнати недійсним акт про проведені торги від 21 грудня 2022 року, складений приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевичем Романом Івановичем;
-визнати недійним свідоцтво про право власності на підставі якого земельна ділянка з кадастровим номером 4623686400:01:004:0725 зареєстрована за ОСОБА_3 (т.1 а.с.1-10).

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 5 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні позову.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що, реалізувавши предмет застави - легковий автомобіль OPEL ASTRA 0TGF69 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане РЕВ 1-го МВ ДАІ УМВСУ у Львівській області 23.10.2007), кредитор за вказаним кредитним договором задовольнив свої вимоги у повному обсязі.

Крім того, при проведенні електронних торгів з реалізації майна ОСОБА_1 була порушена процедура проведення торгів а саме: ТОВ «Профіт Файненс» чи приватний виконавець не надсилали боржнику вимог про погашення заборгованості. Вона не була ознайомлена із матеріалами зведеного виконавчого провадження, не отримувала звіту про оцінку майна (двох земельних ділянок) та не могла оскаржувати результати необ`єктивної оцінки майна. Не було забезпечено доступ до земельних ділянок з метою їх об`єктивної оцінки, позивач не була повідомлена про дату, час і місце проведення електронних торгів, а також стартову ціну реалізованого майна.

Просила скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 5 вересня 2024 у справі №450/348/23 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника ОСОБА_4 та приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевича Р.І. на її заперечення; перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про те, що матеріалах виконавчого провадження відсутні докази погашення ОСОБА_1 заборгованості. Електронні торги з реалізації двох земельних ділянок ОСОБА_1 з кадастровим номером 4623686400:01:004:0724 та кадастровим номером 4623686400:01:004:0725 були проведені відповідно до положень Наказу Міністерства юстиції України №2831/5, яким затверджено Порядок реалізації арештованого майна. Встановлені судом обставини не свідчать про наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а також порушення прав і законних інтересів ОСОБА_1 .

З такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна із наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках - на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон № 1403-VIII).

Згідно з частиною другою статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Заходи примусового виконання рішень визначені статтею 10 Закону № 1404-VIII.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Частиною п`ятою цієї статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа має винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Статтею 24 Закону № 1404-VIII врегульовано питання щодо місця виконання рішення. Так, частиною другою цієї статті Закону № 1404-VIII встановлено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Приватний виконавець має право прийняти до виконання виконавчий документ та відкрити виконавче провадження у разі, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника знаходиться в межах території, у якій розташований його виконавчий округ. Абзацом другим частини другої статті 24 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно з частиною третьою цієї статті Закону № 1404-VIII, виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Частиною четвертою статті 24 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Виходячи з положень частини першої статті 13 Закону № 1404-VIII, можна дійти висновку, що місцем вчинення виконавчої дії є місце винесення приватним виконавцем постанови або складання іншого процесуального документа, яким оформлюється відповідна виконавча дія.

З наданої Адресним бюро Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області інформації від 7 жовтня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 18 січня 2014 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.74 зворот).

Підрозділом УДМС України у Волинській області станом на 11 жовтня 2021 року повідомлено про відсутність відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації ОСОБА_1 ,25.02. 1983 (т.2 а.с.77 зворот).

З наданої Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області вбачається, що станом на 8 жовтня 2021 року Богата, Маргес, ОСОБА_8 ,25.02.83 не значиться (т.2 а.с.73).

Згідно договорів купівлі-продажу від 19 вересня 2007 року ОСОБА_9 набула право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 4623686400:01:004:0724 і 4623686400:01:004:0725, про що їй видано 7 серпня 2008 року державні акти (т.2 а.с.189-190). 

Встановлено, що 25 жовтня 2007 року ОСОБА_9 (після зміни імені 13 липня 2021 року - ОСОБА_1 ) та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір №CL-601/38/2007, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 15 879,34 доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 11,99 % річних (т.1 а.с.11-17). Кредит надано на купівлю автомобіля OPEL ASTRA 0TGF69 (т.1 а.с.11).

Для забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором сторонами укладено договір застави. У заставу банку було передано легковий автомобіль OPEL ASTRA 0TGF69 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТЗ: НОМЕР_1 , видане РЕВ 1-го МВ ДАІ УМВСУ у Львівській області 23.10.2007)- (т.1 а.с.18-21).

Згідно наданої Головним сервісним центром МВС інформації 23 жовтня 2007 року автомобіль OPEL ASTRA 0TGF69 зареєстровний за ОСОБА_9 як куплений у розстрочку у торговій мережі. 

16 листопада 2012 року зазначений автомобіль знято з обліку згідно виконавчого напису нотаріуса (т.1 а.с.166-167).

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 квітня 2010 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 12 липня 2022 року, стягнуто в корить ОСОБА_5 з ОСОБА_10 180 000 грн. боргу за договором позики, 64 800 грн. процентів, всього – 248 400 грн. В дохід держави стягнуто з відповідача 1 700 грн. державного мита та 250 грн судових витрат з інформаційно-технічного забезпечення ( т.2 а.с.83-91).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 3 березня 2011 року в справі №2-738/11 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_9 і ОСОБА_7 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави стягнуто з ОСОБА_11 і ОСОБА_7 солідарно на користь ПАТ АБ «ОТП Банк» 15 567,13 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 122 980,32 грн., 7 603,32 грн. пені за кредитним договором №CL-601/38/2007 від 25 жовтня 2007 року, а також 1 306,00 грн. судового збору і 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 20 травня 2011 року вказаним судом видано виконавчий лист у справі № 2-738/2011 р. (т.1 а.с.130).

З повідмлення АТ «ОТП Банк» від 26 січня 2024 року (т.3 а.с.40) вбачається, що 18 березня 2011 року між АТ «ОТП Банк» та Товарством з обмеженою відпвідальністю «ОТП Факторинг України» укладено договір купівлі-продажу кредитного потрфеля, згідно з ким уступлено, зокрема, право вимоги до ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за кредитним договором від 25 жовтня 2007 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 квітня 2011 року, яке набрало законної сили 16 січня 2012 року, ухвалено стягнути солідарно із Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агенство «Верус» і ОСОБА_9 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 289 653,25 грн. заборгованості, штраф у розмірі 28 965,33 грн., 1 700 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 

З Інформаційної довідки, сформованої приватним виконавцем Онишкевичем Р.І. 2 вересня 2022 року, вбачається, що все нерухоме майно ОСОБА_9 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , Волинська обл., Ратнівський р-н, с.Велимче) обтяжене у виді арешту та заборони його відчуження:

12 лютого 2013 року Відділом державної виконавчої служби Ратнівського районного управління юстиції;

18 травня 2013 року Відділом державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції;

20 вересня 2021 року Приватним виконавцем Онишкевичем Р.І.;

17 лютого 2022 року Приватним виконавцем Пиць А.А. 

2 вересня 2022 року Приватним виконавцем Онишкевичем Р.І. застосовано обтяження у виді арешту належних ОСОБА_1 земельних ділянок з кадастровими номерами 4623686400:01:004:0724 і 4623686400:01:004:0725. 

Зазначеною Інформаційною довідкою стверджується, що ВДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області 24 лютого 2010 року відкрито виконавче провадження № 17621714 та застосовано обтяження земельної ділянки із кадастровим номером 4623685600:05:001:0150; все нерухоме майно ОСОБА_9 обтяжене також постановою від 27 травня 2010 року Шевченківського відділу ДВС Львівського МУЮ а також постановою ВДВС Ратнівського РУЮ.

13 вересня 2021 року ОСОБА_5 подав приватному виконавцеві Онишкевичу Р.І. заяву про прийняття до виконання виконавчого листа Шевченіквського районного суду м.Львова, виданого 28 квітня 2010 року по справі № 2-770/2010, про відкриття виконавчого провадження та стягнення у його ( ОСОБА_5 ) користь з ОСОБА_9 180 000 грн. боргу за договором позики, 68 400 грн. процентів, 1 700 грн. державного мита та 250 грн. судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення (т.2 а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що справа № 2-770/2010 розглядалася Пустомитівським районним судом Львівської області, а не Шевченківським районним судом м.Львова.

З матеріалів зведеного виконавчого провадження вбачається, що 1 липня 2010 року Пустомитівським районним судом Львівської області видано виконавчий лист на виконання рішення цього суду по справі № 2-770/2010р. від 28 квітня 2010 року про стягнення із ОСОБА_10 в користь ОСОБА_5 180 000 грн. боргу за договором позики, 68 400 грн. процентів, 1 700 грн. державного мита та 250 грн. судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення (т.2 а.с.6).

З протоколу № 88108 вбачається, що 11 червня 2015 року відбулися електронні торги з продажу автомобіля MITSUBISHI COLT 1.3,2008 р.в. (т.2 а.с.185).

З наявної в матеріалах справи Інформаційної довідки від 9 вереня 2021 року (т.2 а.с.7) вбачається, що 12 лютого 2013 року застосовано обтяження (арешт) щодо всього нерухомого майна ОСОБА_9 (Ратнівський р-н, с.Велимче).

Згідно Інформаційних довідок, сформованих Приватним виконавцем Онишкевичем Р.В. 15 вересня 2021 року, 24 лютого 2010 року було відкрите виконавче провадження ВДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області та накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ). Зокрема, арешт накладено на земельні ділянки з кадастровими номерами: 4623686400:01:004:0724 та 4623686400:01:004:0725 (т.2 а.с.33-34).

Постановою приватного виконавця Онишкевича від 14 вересня 2021 року накладено арешт на все майно ОСОБА_1 (т.2 а.с.28).

Постановою Приватного виконавця Онишкевича Р.І. від 28 жовтня 2021 призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_12 для проведення оцінки описаного арештованого майна боржника ОСОБА_1 у межах ВП № 66803432 на виконання виконавчого листа № 2-770/2010, виданого 1 липня 2010 року Пустомитівським районним судом Львівської області (т.2 а.с.80).

11 жовтня 2022 року Пустомитівським районним судом Львівської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_13 користь ОСОБА_5 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу на підставі рішення, яке набрао законної сили 30 серпня 2022 року (т.1 а.с.129).

Позивач стверджує, що переданий у заставу автомобіль у неї був вилучений в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, який було укладено із ЗАТ «ОТП Банк». Згідно наданої Головним сервісним центром МВС інформації 23 жовтня 2007 року придбаний у торговельній організації в розстрочку автомобіль OPEL ASTRA 0TGF69 зареєстрований за ОСОБА_9 16 листопада 2012 року зазначений автомобіль знято з обліку згідно виконавчого напису нотаріуса. 25 грудня 2012 року автомобіль зареєстрований за новим власником на підставі договору купівлі-продажу (т.1 а.с.166-167). 

Як установлено в частині першій статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 договору застави транспортного засобу від 25 жовтня 2007 року заставодержатель вправі звернути стягнення на предмет застави та одержати задоволення своїх вимог з вартості предмета застави.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється на вибір заставодержателя на підставі виконавчого напису нотаріуса, за рішенням суду, шляхом позасудового врегулювання відповідно до чинного законодавства України. 

У договорі застави сторони досягли згоди щодо способів звернення стягнення на предмет застави.

25 грудня 2012 року, реалізувавши предмет застави - легковий автомобіль OPEL ASTRA 0TGF69 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТЗ: НОМЕР_1 , видане РЕВ 1-го МВ ДАІ УМВСУ у Львівській області 23.10.2007), кредитор за вказаним кредитним договором задовольнив свої вимоги у повному обсязі. 

З урахуванням повідмлення АТ «ОТП Банк» від 26 січня 2024 року (т.3 а.с.40) про продаж кредитного портфеля з відступленням 18 березня 2011 року ним права вимоги, зокрема, до ОСОБА_9 за кредитним договором від 25 жовтня 2007 року Товарству з обмеженою відпвідальністю «ОТП Факторинг Україна», належить зробити висновок, що ПАТ «ОТП Банк» відступило ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія»» на підставі договору факторингу від 31 січня 2018 року неіснуючі права вимоги до ОСОБА_9 у виконавчому провадженні про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави; які ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія»» у свою чергу відступило ТОВ «Профіт Файненс» згідно договору про відступлення прав.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 8 липня 2019 року у справі №2-738/11 задоволено заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», проведено заміну стягувача ПАТ АБ «ОТП Банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 3 березня 2011 в справі №2-738/11. Ухвала мотивована тим, що на підставі договору факторингу від 31 січня 2018 року до ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія»» перейшли права вимоги ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_9 у виконавчому провадженні про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. від 16 лютого 2022 року відкрито виконавче провадження №68683548 на виконання виконавчого листа № 2-738/2011, виданого 20 травня 2011 року Шевченківським районним судом м.Львова, про солідарне стягнення коштів з ОСОБА_9 і ОСОБА_7 . 

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 18 жовтня 2022 року задоволено заяву ТОВ «Профіт Файненс», проведено заміну стягувача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на його правонаступника - ТОВ «Профіт Файненс» у виконавчому провадженні №68683548 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 3 березня2011 в справі №2-738/11. Ухвала мотивована тим, що на підставі договору про відступлення прав вимоги до ТзОВ «Профіт Файненс» перейшли права вимоги до ОСОБА_9 у виконавчому провадженні про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави.

Постановою від 3 листопада 2022 року у виконавчому провадженні №68683548 приватний виконавець Пиць А.А. повернув виконавчий документ стягувачу за його заявою.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевича Р.І. від 4 листопада 2022 року відкрито виконавче провадження №70241822 про стягнення з позивача та ОСОБА_7 коштів на підставі цього ж виконавчого листа. Зазначене виконавче провадження постановою від 7 листопада 2022 року приєднане до зведеного виконавчого провадження № 70124824, яке веде приватний виконавець Онишкевич Р.І.

Приватний виконавець Онишкевич Р.І. проводив дії, спрямовані на виявлення коштів та майна боржника ОСОБА_1 . Цим приватним виконавцем 14 вересня 2021 року винеено постанови: про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , про стягнення основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (т.2 а.с.25,31-32). На запит приватного виконавця надано відповіді про наявність рахунків боржника у АТ «УНІВЕРСАЛБАНК», АТ «ПРАВЕКС БАНК», АТ КБ «ПриватБанк» (т.2 а.с.37), а також зареєстрованого транспортного засобу MITSUBISHI COLT 1.3 і земельних ділянок (т.2 а.с.35).

Державною фіскальною службою України 14 вересня 2021 року надано відповідь на запит приватного виконавця, у якій зазначено, що за РНОКПП НОМЕР_3 джерела отримання доходу: самозайнята особа, яка самостійно нараховує (сплачує) дохід від здійснення підприємницької діяльності і має рахунки у АТ «УНІВЕРСАЛБАНК», АТ «ПРАВЕКС БАНК», АТ КБ «ПриватБанк» (т.2 а.с.36-37).

АТ «ПРАВЕКС БАНК» надало інформацію про відсутність рахунків ОСОБА_8 станом на 23 вересня 2021 року та закриття операції 24 вересня 2021 року (т.2 а.с.75,78).

4 жовтня 2021 року представник ОСОБА_8 - адвокат Назаренко М.В. зверталася до Приватного виконавця Онишкевича Р.І. з проханням надати їй на електронну пошту матеріали виконавчого провадження № 66803432 про стягнення з ОСОБА_8 коштів на виконання рішення суду у справі № 2-770/2010. Аналогічне звернення направлено приватному виконавцю Онишкевичу Р.І. 22 листопада 2022 року (т.2 а.с.193-197).

6 жовтня 2021 року за № 66803432 адвокату Назаренко М.В. приватний виконавець Онишкевич Р.І. повідомив про можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження у Автоматизованій системі виконавчого провадження (т.2 а.с.60). Відомості про отримання цього повідомлення стороною боржника або її представником відсутні.

У матеріалах виконавчого провадження наявний лист від 8 жовня 2021 року, адресований сторонам виконавчого повадження, про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження та роз`ясненням процедури визначення вартості майна боржника за згодою сторін виконавчого провадження (т.2 а.с.61).

8 жовтня 2021 року приватним виконавцем Онишкевичем у с.Сокільники винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_1 . Із змісту зазначеної постанови вбачається, що приватним виконавцем описані земельні ділянки площею 0,0834 га та площею 0,1341 га з кадастровими номерами 4623686400:01:004:0724 та 4623686400:01:004:0725 відповідно, які знаходяться у с.Сокільнки Львівського району Львівської області. На ці земельні ділянки накладено арешт та встановлено заборону відчуження; призначено відповідального зберігача. Сторони виконавого провадження при цьому не були писутні (т.2 а.с.62-63).

На аркуші справи 65 (т.2) наявний запис: «З матеріалами виконавого провадження ознайомлена 18.10.2021 ОСОБА_2 » Перед прізвищем розміщений підпис.

28 жовтня 2021 року у межах виконавчого провадження № 66803432 приватним виконавцем Онишкевичем Р.І призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_12 для участі у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-770/2010, виданого 1 липня 2010 року Пустомитівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_8 180 000 грн. заборгованості, 68 400 грн. процентів, 1 700 грн. державного мита та 250 грн. витрат на інформаційне забезпечення (т.2 а.с.80). З наявного у справі рекомендованого повідомленн про вручення поштового відправлення від приватного виконавця Онишкевиа Р.І. вбачається, що поштове відправлення вручено ОСОБА_1 15.11.12 (т.2 а.с.81).

19 жовтня 2022 року ОСОБА_5 звернувся із заявою до приватного виконавця Онишкевича Р.І. про прийняття до виконання виконавчого листа Пустомитівського районного суду по справі № 2-770/10, виданого 11 жовтня 2022 року, про стягнення із ОСОБА_1 5 000 грн. витрат на професійну правичу допомогу (т.2 а.с.107). Цього дня приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 70124785 та винесено постанову про арешт коштів боржника (т.2 а.с.115). 

19 жовтня 2022 року приватний виконавець Онишкевич Р.І. об`єднав у зведене виконавче провадження № 70124824 виконавчі провадження №№66803432 і 70124785 (т.2 а.с.104).

Із заявою про примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м.Львова у справі № 2-738/2011 на підставі виконавчого листа, виданого цим судом 20 травня 2011 року, де стягувачем зазначено АТ «ОТП Банк»,ТзОВ «Профіт Файненс» звернулося до приватного виконавця Онишкевича Р.І. 4 листопада 2022 року. Цього дня приватним виконавцем Онишкевичем Р.І. відкрито виконавче провадження № 70241822 та винесено постанови про розмр мінімальних витрат виконавчого провадженя, про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт коштів боржника (т.2 а.с.172,178,182). Постановою від 7 листопада 2022 року вказане виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження № 70124824 (т.2 а.с.183).

З наявного в матеріалах справи Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,1341 га з кадастровим номером 4623686400:01:004:0725 станом на 19 вересня 2022 року яка оцінена у 550 000 грн., вбачається, що оцінювачу була надана постанова про призначення суб`єкта оціноної діяльності - суб`єкта господарювання від 28.10.2022 року, постанова про опис та арешт майна від 8.10.2022 року та Витяг з Державного земельного кадастру від 9.09.2022 року. Зі звіту вбачається, що оцінювач керувався картою зйомки супутника, відомості про огляд ним земельної діянки відсутні (т.2 а.с. 125-136). Аналогічним є звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 4623686400:01:004:0724, яка оцінена в 342 000 грн. (т.2 а.с.144-162). 

У звітах зазначено, що оцінка завершена 20 вересня 2022 року.Обидва звіти про оцінку виконані станом на 19 вересня 2022 року, тобто ще до опису та арешту майна приватним виконавцем, а також до призначення оцінювача, що здійснено 8 та 28 жовтня 2022 року.

22 листопада 2022 року предтавник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до приватного виконавця Онишкевича Р.В. із заявою про закінчення виконавчого провадження № 70241822 у зв`язку з виконанням шляхом зверненя стягнення на предмет застави (т.2 а.с.203). На це звернення приватний виконавець надав відповідь про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження.

5 грудня 2022 року було проведено земельні торги з реалізації лоту №70124824/2, на яких було реалізовано належну позивачу земельну ділянку з кадастровим номером 4623686400:01:004:0724. Ціна продажу арештованого майна - 345 500 грн. Переможець торгів - ОСОБА_3 , про що складено протокол № LSЕ001-UА-20221104-81608 (т.2 а.с220).

9 грудня 2022 року на підставі вказаного протоколу від 5 грудня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевичем Р.І. складено акт про проведені електронні торги (т.2 а.с.224).

9 грудня 2022 року нотаріусом посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 4623686400:01:004:0724, укладений між приватним виконавцем Онишкевичем Р.І. та ОСОБА_3 (т.2 а.с.232-235).

Згідно постанов приватного виконавця Онишкевича Р.І. від 12 грудня 2022 року виконавче провадження № 70124785 про стягнення з ОСОБА_1 5 000 грн. в користь ОСОБА_5 закінчено та виведено із зведеного виконавчого провадження у зв`язку із повним виконанням (т.2 а.с.118-119,123-124).

Окрім того, 13 грудня 2022 року було проведено земельні торги з реалізації лоту №70124824, на яких було реалізовано належну позивачу іншу (суміжну) земельну ділянку (з кадастровим номером 4623686400:01:004:0725). Ціна продажу арештованого майна - 555 600 грн. Переможець торгів - ОСОБА_3 , про що складено протокол № LSЕ001-UА-20221110-09917 (т.2 а.с.248).

21 грудня 2022 року на підставі вказаного проотоколу від 13 грудня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевичем Р.І. складено акт про проведені електронні торги (т.2 а.с.255).

21 грудня 2022 року нотаріусом посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 4623686400:01:004:0725, укладний між приватним виконавцем Онишкевичем Р.І. та ОСОБА_3 (т.2 а.с.259-262).

Із облікової картки на зведене виконавче провадження № 70124824 про стягнення грошових коштів із боржника ОСОБА_1 , реєстраційна номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , вбачається, що виконавчі провадження № 66803432 та № 70241822 є відкритими, відомості про їх закінчення відсутні. Залишок, що підлягає стягненню, становить 4 576,24 грн. та 283,41 доларів США відповідно (т.2 а.с.3).

Згідно із ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 1 Закону України «Про заставу» визначено, що застава - це спосіб забезпечення зобов`язань. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Частина третя статті 3 цього Закону передбачає, що застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (стаття 589 ЦК України).

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Оскільки, застава є видом (способом) забезпечення виконання боржником основного зобов`язання, підставою для звернення стягнення на предмет застави є невиконання даного зобов`язання. Згідно частини першої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до договору застави, «Боргові зобов`язання» - всі зобов`язання Заставодавця перед Заставодержателем по сплаті останньому будь-яких сум, що виникають згідно з положеннями Кредитного договору і які забезпечені заставою згідно цього договору.

Відповідно до п. 2.1. договору застави, застава за цим договором забезпечує вимоги Заставодержателя щодо сплати Заставодавцем кожного і всіх його платіжних зобов`язань у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в Кредитному договорі, зі всіма змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені сторонами в майбутньому. Зокрема, застава за цим договором забезпечує виконання таких вимог Заставодержателя: повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитом, сплату пені за прострочення повернення кредиту та процентів, а також сплата штрафу за нецільове використання кредиту, відшкодування збитків та витрат, викликаних порушенням Кредитного договору.

Таким чином, реалізувавши предмет застави - легковий автомобіль OPEL ASTRA 0TGF69 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТЗ: НОМЕР_1 , виданий РЕВ 1-го МВ ДАІ УМВСУ у Львівській області 23.10.2007), кредитор за кредитним договором CL/601/38/2007 від 25.10.2007р. задовольнив свої вимоги в повному обсязі. Тобто, зобов`язання ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором є виконаними в повному обсязі, що виключає проведення примусового виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання може бути припинено з підстав, визначених договором або законом, а отже визначено, що наведений у Кодексі перелік не є вичерпним і відсилає нас у вирішенні цього питання і до інших, окрім Цивільного кодексу України, законів у галузі цивільного права.

Стаття 509 ЦК України визначає, що до змісту зобов`язання як правовідношення належить юридичний обов`язок боржника вчинити певну дію на користь кредитора (або ж утриматися від її вчинення), а також і право кредитора вимагати від боржника виконання такого обов`язку.

Наявність права та кореспондуючого йому обов`язку належить до змісту будь-яких правовідносин, а не лише до змісту зобов`язальних правовідносин.

Недійсність такого елемента змісту зобов`язального правовідношення, як право кредитора вимагати від боржника виконання його обов`язку, призводить до припинення існування між кредитором та боржником цього правовідношення в цілому, тобто - до припинення зобов`язання з підстав, визначених, зокрема, ч. 1 ст. 598 ЦК України.

Виконання позичальником взятих на себе зобов`язань щодо повернення позики (кредиту) відповідно до ст. 598 ЦК України припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України та положеннями Кредитного договору передбачено, що зобов`язання позивача припиняються його виконанням.

У п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, зазначено, що зобов`язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу реалізації заставленого автомобіля, чим задоволено вимоги кредитора, ці зобов`язання вважаються припиненими.

Відповідно до абзацу другого ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of the party).

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Відповідно до договору застави, «Боргові зобов`язання» - всі зобов`язання Заставодавця перед Заставодержателем по сплаті останньому будь-яких сум, що виникають згідно з положеннями кредитного договору і які забезпечені заставою згідно цього договору.

Колегія погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що застосування позасудового способу врегулювання за договором застави призвело до припинення основного зобов`язання та відсутності у кредитора права вимагати сплати непогашеної за рахунок вартості предмета застави частини боргу.

Оскільки вимоги кредитора до ОСОБА_1 були задоволені за рахунок предмета застави, її зобов`язання щодо повернення заборгованості за кредитним договором, який було укладено із ЗАТ «ОТП Банк», припинилося, що виключає стягнення з ОСОБА_1 коштів у примусовому порядку в межах виконавчого провадження.

При реалізації арештованого майна ОСОБА_1 була порушена процедура проведення електронних торгів.

В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 отримувала вимоги про погашення заборгованості від ТОВ «Профіт Файненс», а також повідомлення від приватного виконавця стосовно вчинення виконавчих дій з виконання виконавчих листів. Від приватного виконавця було отримано лише постанову про відкриття виконавчого провадження, після чого представник позивача звернулася на офіційну електронну адресу приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевича Р.І. із заявою про ознайомлення з матеріалами зведеного виконавчого провадження №70124824, зазначивши при цьому, що перебуває за кордоном, та просила направити їй матеріали електронною поштою.

На це звернення приватний виконавець не направив матеріали виконавчого провадження представнику на електронну пошту, що позбавило сторону позивача бути обізнаною щодо виконавчого провадження.

Таким чином, сторона позивача була позбавлена можливості використати своє право на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, вивчити підстави його відкриття, накладення арештів, проведення оцінки нерухомого майна, правильність її проведення, пересвідчитися у направленні боржнику усіх необхідних документів та правильність дотримання виконавцем інших необхідних дій при виконанні рішення суду.

Позивач не була обізнана про наявність виконавчого провадження, в межах якого вирішувалось питання щодо продажу на електронних торгах її майна, що свідчить про те, що вона не могла заперечити та перешкодити продажу майна, яке було продане поза волею позивача, що є порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 7 листопада 2018 року (справа №712/1317/14-ц, провадження №61- 22566св18) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 березня 2020 року (справа №205/7791/17-ц, провадження №61-8823св19).

Позивач не була повідомлена про оцінку належного їй нерухомого майна у межах виконавчого провадження, а тому не могла реалізувати свої права, надані Законом України «Про виконавче провадження», та висловити свої заперечення стосовно результатів оцінки. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника (ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, крім рішень про конфіскацію майна. Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна. Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронний аукціон (аукціон за фіксованою ціною) (п.1 р.ІІ Порядку).

Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна. Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронний аукціон (аукціон за фіксованою ціною).

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (абзац 2 ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові №914/881/17 від 13 березня 2018 року виснувала, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача з визначених питань і не може вважатися юридичним актом, нормативно-правовим актом, чи актом ненормативного характеру (індивідуальним актом) будь-якого державного чи іншого органу або уповноваженої ним особи.

Встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

У відповідності до постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, вчинила відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Отже, оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачене право сторони провадження, зокрема, надавати додаткові матеріали.

Внаслідок не ознайомлення позивача з матеріалами виконавчого провадження, не направлення звіту про оцінку майна, позивач була позбавлена можливості до моменту реалізації майна надати звіт про оцінку майна, що складений іншим оцінювачем та відображає вищу вартість майна.

Також відповідно до частини п`ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» позивач була позбавлена права на оскарження у судовому порядку дій приватного виконавця.

З наданих приватним виконавцем матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 8 жовтня 2021 року винесена постанова про опис та арешт майна боржника, відповідно до якої описано дві земельні ділянки за адресою: Львівська область, Львівський район, с.Сокільники. Відповідно до п.10 Розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, передбачено, що після виявлення майна боржника, державний виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що складає постанову. В постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані: а) назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); б) якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису; в) якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування; г) прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (зберігач); ґ) відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; д) якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження;е) відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця; є) зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

При складанні постанови про опис і арешт майна боржника в опис було включено лише перелік майна, без зазначення його характеристик, що позбавляє можливості ідентифікувати майно та переконатися в тому, що опис майна дійсно було проведено на місці знаходження вказаних земельних ділянок.

З постанови про опис та арешт майна боржника вбачається, що ОСОБА_1 не була присутня під час проведення опису земельних ділянок та не була повідомлена про дату та час проведення опису майна. Через те, що позивач не була обізнана про наявність постанови про опис та арешт її майна, вона не могла оскаржити таку постанову або надати докази про вартість описаного та арештованого майна, оскільки вона не погодилася із проведеною оцінкою.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними у статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно із статтею 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що приватний виконавець, суб`єкт оціночної діяльності та учасники виконавчого провадження зверталися до позивача з питанням про надання доступу або вживали інших заходів для огляду нерухомого майна (земельних ділянок) з метою проведення їх оцінки. Зазначене дає підстави вважати, що оцінка та складення звіту про оцінку нерухомого майна здійснено без огляду експертом та безпосереднього дослідження об`єкта, що ставить під сумнів належність, обгрунтованість та допустиммість такої оцінки. 

Зідно зі статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку.

У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Із матеріалів справи вбачається, що оцінку майна було завершено 20 вересня 2022 року. Матеріалами справи стверджується, що звіти були направлені боржнику лише 26 жовтня 2022 року, що є порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження». Окрім того, докази одержання таких звітів боржником відсутні.

Таким чином, є встановленим, що позивач не була обізнана про хід виконавчого провадження, про вчинені приватним виконавцем дії та не могла їх оскаржити. Оскільки позивач не отримувала результатів оцінки нерухомого майна, вона не могла реалізувати свої права, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», та висловити свої заперечення стосовно результатів оцінки. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітами про оцінку майна, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Також є встановленим, що публікація про реалізацію нерухомого майна не була розміщена в жодному місцевому друкованому засобі інформації, що є порушенням вимог п. 3 Розділу 7 Порядку про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. Докази повідомлення позивача про дату, час, місце проведення електронних торгів, а також стартову ціну майна відсутні.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У рішенні ЄСПЛ від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» Суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У рішенні у справах «Надточій проти України» та «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Така позиція міститься і у рішенні Конституційного Суду України від 2 лтстопада 2004 року у справі №1-33/2004.

Відповідно до статей 76 і 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Положеннями Конституції України (ст. 55), ЦК України (зокрема, ч. 1 ст. 16), ЦПК України (ст.ст. 4, 12, 13), Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (ч. 1. ст. 7) передбачено, що суд захищає права та інтереси осіб, у спосіб, визначений законами України.

5 грудня 2022 року було проведено земельні торги з реалізації належншї позивачеві земельної ділянки з кадастровим номером 4623686400:01:004:0724. Ціна продажу (345 500 грн.). З матеріалів справи вбачається, що після цього було закінчено лише виконавче провадження № 70124785 про стягнення з боржника лише 5 000 грн. 

13 грудня 2022 року було проведено земельні торги з реалізації ще й лоту №70124824, на яких було реалізовано належну позивачу іншу (суміжну) земельну ділянку (з кадастровим номером 4623686400:01:004:0725). Ціна продажу арештованого майна -555 600 грн.

Учасниками у зазначених торгах були тільки ОСОБА_14 і ОСОБА_3 .

Такі дії призвели до позбавлення позивача належного їй майна, що не узгоджується з положеннями статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основположних свобод, оскільки відбулося втручання у право особи на мирне володіння майном. 

З урахуванням встановленого, належить зробити висновок, що оспорювані торги з реалізації арештованого майна в межах виконавчого повадження проведені з порушенням закону та прав і законних інтересів позивача, що привело до втрати нею майна. На зазначене уд першої інстанції уваги не звернув та ухвалив передчасне рішення про відмову в позові.

За наведених обставин оскаржуване рішення відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 та ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 5 вересня 2024 року скасувати та прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати недійсними електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером 4623686400:01:004:0724, проведені 5 грудня 2022 року, результати яких оформлено протоколом про результати земельних торгів № LSE001-UA-20221104-81608 від 5 грудня 2022 року.

Визнати недійсним протокол про результати земельних торгів № LSE001-UA-20221104-81608 від 5 грудня 2022 року, складений за результатами проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером 4623686400:01:004:0724.

Визнати недійним акт про проведені торги від 9 грудня 2022 року, складений приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевичем Романом Івановичем.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності, на підставі якого земельна ділянка з кадастровим номером 4623686400:01:004:0724 зареєстрована за ОСОБА_3 .

Визнати недійсними електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером 4623686400:01:004:0725, проведені 13 грудня 2022 року, результати яких оформлено протоколом про результати земельних торгів № LSE001-UA-20221110-09917 від 13 грудня 2022 року.

Визнати недійсним протокол про результати земельних торгів № LSE001-UA-20221110-09917 від 13 грудня 2022 року, складений за результатами проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером 4623686400:01:004:0725.

Визнати недійсним акт про проведені торги від 21 грудня 2022 року, складений приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевичем Романом Івановичем.

Визнати недійним свідоцтво про право власності на підставі якого земельна ділянка з кадастровим номером 4623686400:01:004:0725 зареєстрована за ОСОБА_3 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий- Савуляк Р.В. 

Судді: Мікуш Ю.Р. 

Приколота Т.І.