П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/29489/24	

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
26.02.2025 року;
Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.

  П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                          Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Крусяна А.В.
                                                            – Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №154750010084 від 19 березня 2024 року про перерахунок пенсії в частині не зарахування ОСОБА_1 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів її роботи з 05 вересня 2005 року по 14 листопада 2023 року лікарем інфекціоністом - педіатром інфекційного відділення Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті та лікарем інфекціоністом - педіатром інфекційного відділення КНП "Чорноморська лікарня" Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1     у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” періоди її роботи з 05.09.2005 по 14.11.2023 лікарем інфекціоністом - педіатром інфекційного відділення Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті, лікарем інфекціоністом – педіатром інфекційного відділення КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, здійснивши перерахунок пенсії з дати призначення пенсії, тобто з 18.10.2023 р., та провести виплату з урахуванням раніше проведених платежів.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач перебуває на обліку і отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Позивач 14.11.2024 р. звернулась до Чорноморського відділу обслуговування громадян № 19 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про призначення пенсії за віком, за результатами розгляду якої згідно рішення №154750010084 від 25.01.2024 р. позивачці призначено пенсію за віком з 18.10.2023 року. 
Відповідно до вказаного рішення страховий стаж визначив 32 роки 4 місяці 25 днів. 
Позивач наголосила, що на підставі ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи на посаді лікарем інфекціоністом - педіатром інфекційного відділення Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті та лікарем інфекціоністом - педіатром інфекційного відділення КНП "Чорноморська лікарня" Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області з 05.09.2005 р. по 14.11.2023 р. підлягають зарахуванню до страхового стажу у подвійному розмірі, однак відповідач відмовив у такому зарахуванні.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено.
Суд визнав протиправним та скасувати  рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №154750010084 від 19 березня 2024 року про перерахунок пенсії в частині не зарахування ОСОБА_1  у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” періодів її роботи з 05 вересня 2005 року по 14 листопада 2023 року лікарем інфекціоністом - педіатром інфекційного відділення Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті та лікарем інфекціоністом - педіатром інфекційного відділення КНП "Чорноморська лікарня" Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 у подвійному розмірі відповідно до статті 60   Закону України “Про пенсійне забезпечення” періоди її роботи з 05.09.2005 по 14.11.2023 лікарем інфекціоністом - педіатром інфекційного відділення Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті, лікарем інфекціоністом – педіатром інфекційного відділення КНП "Чорноморська лікарня" Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, здійснивши перерахунок пенсії з дати призначення пенсії, тобто з 18.10.2023 р., та провести виплату пенсії з урахуванням раніше проведених платежів.
Стягнув з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 грн.
Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з посиланням на правові позиції Верховного Суду, виходив з того, що визначаючи співвідношення між Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV та Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 варто зауважити, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. 
Крім того, Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788 був прийнятий раніше за Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV. Якби законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», то він мав би виключити із Закону України «Про пенсійне забезпечення» усі інші положення, чого зроблено не було.
На момент виникнення спірних правовідносин стаття 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», якою передбачене подвійне зарахування до страхового стажу спірних періодів роботи позивача, є чинною. Стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не скасовує ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не зупиняє її дію.
В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення суду та у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до страхового стажу у пільговому обчисленні зараховуються періоди роботи у лепрозорних і протичумних закладах, у закладах (відділеннях) по лікуванню осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, у інших інфекційних закладах (відділеннях), у патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях лікувальних закладів охорони здоров`я. 
Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 24 Закону №1058 пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. 
Тобто, страховий стаж до 01.01.2004 обчислюється з урахуванням норм ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 
Отже, відповідно до статті 24 Закону, пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01 січня 2004 застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. 
Таким чином, відсутні підстави зарахувати спірні періоди роботи до страхового стажу за вислугу років у подвійному розмірі, згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки періоди роботи з 05.09.2005 по 14.11.2023 набуто після 01 січня 2004 року.
ОСОБА_1 подала до суду відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає про обґрунтованість та законність рішення суду першої інстанції, а тому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду,  з 01.09.1981 року по 26.06.1987 року ОСОБА_1 перебувала на навчанні у вищому навчальному закладі впродовж 5 років 9 місяців 26 днів.
Відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.14-17), позивач  працювала на таких посадах:
з 01.08.1987 р. по 31.07.1988 р. - лікар-інтерн для проходження медичної інтернатури
по педіатрії - Дубосарська центральна районна лікарня (Молдова) - 1 р. 00 місяців 00 днів;
з 01.08.1988 р. по 31.12.1988 р. - дільничний лікар-педіатр - Дубосарська центральна районна лікарня (Молдова) - 00 р. 5 місяців 00 днів;
з 01.01.1989 р. по 06.08.1992 р. - лікар-педіатр дитячого інфекційного відділення - Дубосарська центральна районна лікарня (Молдова) - 03 р. 7 місяців 06 днів;
з 07.08.1992 р. по 11.03.1998 р. - лікар-неонатолог родильного відділення - Дубосарська центральна районна лікарня (Молдова) - 05 р. 7 місяців 05 днів;
з 09.08.1998 р. по 05.07.2003 р. - лікар інфекціоніст, лікар-педіатр інфекційного відділення - Дубосарська центральна районна лікарня (Молдова) - 04 р. 10 місяців 27 днів;
з 18.07.2003 р. по 28.09.2003 р. - лікар-інфекціоніст інфекційного відділення - Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті (Україна) - 00 р. 02 місяці 11 днів;
з 01.04.2004 р. по 04.09.2005 р. - лікар прийомного відділення - Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті (Україна) - 01 р. 5 місяців 4 дні;
з 05.09.2005 р. по 30.09.2023 р. - лікар інфекціоніст - педіатр інфекційного відділення - Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті (Україна) - 18 р. 02 місяці 00 днів;
з 01.10.2023 р. по 14.11.2023 р. - лікар інфекціоніст - педіатр інфекційного відділення -
Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті (Україна) - 18 р. 02 місяці 00 днів.
З 18.10.2023 року ОСОБА_1 перебуває на обліку і отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.21-22). 
12.03.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Чорноморського об`єднаного управління ПФУ із заявою про перерахунок пенсії, вид перерахунку: «допризначення у зв`язку з наданими  додатковими документами, диплом та виплата 10 пенсій» (а.с.26-27). 
Рішенням Чорноморського об`єднаного управління ПФУ №154750010084 від 19.03.2024 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 визначено страховий стаж 41 рік 3 місяці 26 днів (а.с.29-30). 
Так, згідно розрахунку стажу з урахуванням перетину періодів зараховано наступні періоди: 
з 01.09.1981 р. по 26.06.1987 р. - навчання у вищих / середн. НЗ - 5 років 9 місяців 26 днів;
з 01.08.1987 р. по 11.03.1998 р. - 10 р. 7 місяців 11 днів (Молдова);
з 09.08.1998 р. по 05.07.2003 р. - 4 роки 10 місяців 27 днів (Молдова);
з 18.07.2003 р. по 28.09.2003 р. - працівник охорони здоров`я (посади із пост. 909); мед.заклад із ст.60 00 р. 04 місяці 22 дні 
з 01.04.2004 р. по 04.09.2005 р. - працівник охорони здоров`я (посади із пост. 909); 01 р. 6 місяців 0 дні 
з 05.09.2005 р. по 30.09.2023 р. - працівник охорони здоров`я (посади із пост. 909); 18 р. 01 місяці 00 днів
01.10.2023 р. по 14.11.2023 р. - працівник охорони здоров`я (посади із пост. 909), 0 р. 1 міс.0 днів.
Позивач вважає, що в порушення положень ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" відповідач протиправно не зарахував у подвійному розмірі періоди роботи з 05.09.2005 р. по 30.09.2023 р. і з 01.10.2023 р. по 14.11.2023 р., а тому звернулась до суду із вказаним адміністративним позовом.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
За змістом частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом (п. 1).
Згідно частини першої статті 24 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною другою статті 24 Закону № 1058 передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно частини четвертої статті 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
До набрання чинності Законом № 1058 умови обчислення стажу роботи, в тому числі для призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років, визначав Закон № 1788.
Статтею 60 Закону № 1788 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах, у закладах (відділеннях) по лікуванню осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, у патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях лікувальних закладів зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Прикінцевими положеннями Закону № 1058-IV визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками № 1 і 2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до статті 62 Закону № 1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За приписами пунктів 1, 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відтак, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
З матеріалів справи вбачається, що згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , зокрема у спірний період, працювала у КНП "Чорноморська лікарня" Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, а саме з 05.09.2005 р. по 30.09.2023 р. - лікар інфекціоніст - педіатр інфекційного відділення - Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті (Україна) - 18 р. 02 місяці 00 днів; з  01.10.2023 р. по 14.11.2023 р. - лікар інфекціоніст - педіатр інфекційного відділення - Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті (Україна) - 18 р. 02 місяці 00 днів.
При цьому, відповідач не заперечує наявність у позивача стажу роботи у інфекційному відділенні у спірні періоди та зарахував цей стаж до страхового стажу позивача, однак пенсійний орган заперечує проти подвійного зарахування стажу з єдиної підстави - набрання чинності 01.01.2004 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, який не містить положень аналогічних ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення.
Згідно зі статтею 60 Закону №1788-XII робота, зокрема, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Із роз`яснень МОЗ України №05.03-18-54/973 від 27 січня 2010 року слідує, що «інфекційний заклад (відділення)» це заклад (відділення), де надають медичну допомогу хворим на інфекційні хвороби (тобто інфекційна лікарня або інфекційне відділення, протитуберкульозний заклад або відділення тощо) або працюють з матеріалом, який містить або потенційно інфікований збудниками інфекційних хвороб (тобто бактеріологічна лабораторія).
Крім того, Інструкція по санітарно-епідеміологічному режиму і охороні праці персоналу інфекційних лікарень (відділень), затверджена наказом МОЗ СРСР №916 від 4 серпня 1983 року, що діє на території України, згідно вказівки МОЗ України №165 від 28 травня 1996 року, призначена для головних лікарів і персоналу інфекційних лікарень і інфекційних відділень, а також для працівників санітарно-епідеміологічних та дезінфекційних станцій, та містить ідентичні вимоги і норми щодо режиму та охорони праці працівників інфекційних лікарень (відділень), бактеріологічних і вірусологічних лабораторій інфекційних лікарень та бактеріологічних лабораторій, що обслуговують інфекційні відділення лікарень.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що стаж роботи за період з 05.09.2005 р. по 30.09.2023 р. та з 01.10.2023 р. по 14.11.2023 р. на посаді лікаря інфекціоніста має зараховуватися до спеціального стажу в подвійному розмірі, як це передбачено статтею 60 Закону №1788-XII.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові по справі № 688/2916/17 від 22.12.2021 року.
Абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV передбачає, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.
Крім того, редакція статті 60 Закону № 1788-XII є чинною на теперішній час. Стаття 24 Закону № 1058-IV не скасовує статтю 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не зупиняє дію її приписів.
З аналізу вищезазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що передбачене статтею 60 Закону № 1788-XII право на зарахування стажу в подвійному розмірі не пов`язано із набранням чинності Закону № 1058-IV, а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01.01.2004.
Такі висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною судом касаційної інстанції у постановах від 11.12.2018 у справі № 310/385/17 (2-а/310/47/17), від 23.01.2019 у справі № 485/103/17, від 04.12.2019 у справі № 689/872/17, від 27.02.2020 у справі № 462/1713/17.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Тому застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.
Аналогічна правова позиція відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20.
Щодо доводів апелянта про ненадання додаткових документів для зарахування у подвійному розмірі періоду роботи позивача з 17.09.1990 року по 26.05.1991, судова колегія вважає такі помилковими, оскільки зазначений період зарахований відповідачем до трудового стажу позивача. Крім того, окрім роботи на відповідній посаді у відповідному закладі, Закон № 1788 не містить інших вимог для того, щоб на підставі ст.60 цього Закону зараховувати стаж у подвійному розмірі.

У зв`язку із чим, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що доводи УПФУ про відсутність правових підстав для зарахування спірного періоду робіт позивача у подвійному розмірі є необґрунтованими та не відповідають законодавству, що регулює спірні правовідносини.
При цьому, колегія суддів не приймає посилання апелянта на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі № 420/8637/24, в якій за аналогічних підстав було відмовлено в задоволенні позову, оскільки відповідно до положень ст. 242 КАС України така постанова суду не о обов`язковою для врахування під час розгляду цієї справи. При  цьому слід звернути увагу Пенсійного фонду України, що постановою Верховного Суду від 11.02.2025 р. скасовано судове рішення суду апеляційної інстанції у справі № 420/8637/24 та позовні вимоги позивача задоволено. У своєму рішенні Верховний Суд зазначив, що аз правилами статті 60 Закону №1788-ХІІ та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV період роботи у інфекційному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.
Отже, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача колегія суддів не вбачає.
Оскільки висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права і обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідно до вимог статті 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

 Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
 Судді:                                                                                        А.В. Крусян  
                                                                                                             
                                                                                                              О.В. Яковлєв