УХВАЛА
 
30 липня 2025 року
м. Київ
 
справа № 756/6155/23
провадження № 61-4919ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Пархоменка П. І., розглянувши клопотання  ОСОБА_1  про зупинення дії рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання права власності та стягнення грошових коштів,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року,у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено.
15 квітня 2025 року ОСОБА_1  подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі. Витребувано матеріали справи із суду першої інстанції. У задоволенні клопотанняОСОБА_1 про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року та рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку відмовлено.
16 червня 2025 року, 23 червня 2025 року, 25 червня 2025 року і 26 червня 2025 року до Верховного Суду надійшли клопотання  ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про зупинення діїрішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року.
Верховний Суд роз`яснив заявниці, що за вимогами частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України заява про зупинення дії або виконання рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення його дії або виконання. Проте оскаржене рішення суду першої інстанції, залишене без змін постановою апеляційного суду, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог, за своєю суттю не встановлює, не змінює і не припиняє будь-яких прав чи обов`язків учасників справи. 
03 липня 2025 року до Верховного Суду вчергове надійшли аналогічні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року, які мотивовані необхідністю зупинення оскаржених судових рішень, оскільки ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року у справі, яка оскаржена нею до апеляційного суду, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 15 червня 2023 року. Для заявниці існують реальні ризики негативних наслідків, які не можна буде виправити в майбутньому у разі задоволення позову Верховним Судом, оскільки ще до моменту розгляду касаційної скарги судом касаційної інстанції відповідачами будуть зняті з рахунків спірні грошові кошти, що є предметом спору.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України). 
Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (частина друга статті 44 ЦПК України).
Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).
Оскільки повторно подані клопотання ОСОБА_1 заявлені з тих самих підстав та обставин, які вже вирішені судом та відмовлено у їх задоволенні, роз`яснено, що оскаржені судові рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог, не підлягають виконанню, а тому не можуть бути зупиненими, тому подання таких заяв визнається зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим її заяви підлягають залишенню без розгляду.
Керуючись статтями 39, 43, 44, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Заяви ОСОБА_1 від 03 липня 2025 року про зупинення виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                       Є. В. Краснощоков
 
Д. А. Гудима
 
П. І. Пархоменко