ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/6512/24  Номер провадження 22-ц/814/783/25	Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О. С.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючий суддя: Триголов В.М.
Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.
Секретар: Грицак А.Я.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Медико-санітарна частина «Нафтохімік» на рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 11 жовтня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медико-санітарна частина «Нафтохімік» про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -
В С Т А Н О В И В :
У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Медико-санітарна частина «Нафтохімік»» у якому зазначає, що наказом № 85 від 17.05.2024 р. її притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення порядку заповнення медичної документації.
Вважає, що притягнення її до дисциплінарної відповідальності викликане конфліктною ситуацією між нею та керівництвом, яка триває давно і вже закінчувалась її неправомірним звільненням з посади, через що вона була змушена поновлюватись у судовому порядку,
Як убачається зі змісту Наказу № 85, підставами для його винесення став протокол комісії ТОВ МСЧ «Нафтохімік» №1 від 24.04.2024 р.
Зазначає, що наказ щодо притягнення її до дисциплінарної відповідальності не містить опису дисциплінарного проступку, посилання на конкретні положення нормативних документів, які порушені, не вказано, які саме конкретні недоліки допущені в оформленні медичної документації .
Примірник протоколу №1 від 24.04.2024 року для ознайомлення їй не надавали, хоча разом з адвокатом особисто зверталась з таким проханням до заступника директора - головного лікаря Давиденко Я.
Стверджує, що акт №1 від 30.04.2024 року про, нібито, ознайомлення її з протоколам від 24.04.2024 №1 не відповідає дійсності. Аналогічне стосується і акту №2 від 30.04.2024 року та №3 від 13.05.2024 року.
З наказом про проведення службового розслідування її не знайомили, надати письмові пояснення щодо службового розслідування не пропонували.
Вважає наказ № 85 від 17.05.2024 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » протиправним та просить його скасувати.
Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 11 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Медико-санітарна частина «Нафтохімік» про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ № 85 від 17.05.2024 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 » винесений товариством з обмеженою відповідальністю «Медико-санітарна частина «Нафтохімік» стосовно ОСОБА_1 .
Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Медико-санітарна частина «Нафтохімік» на користь ОСОБА_1 у повернення сплаченого судового збору 704,80 грн.
В апеляційному порядку рішення оскаржив відповідач. Скарга мотивована тим , що при прийнятті рішення, судом першої інстанції порушено норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права.
Скаржник вказує, що Наказ №85 від 17.05.2024 про оголошення догани Світлані ШВЕЦЬ, а саме абзац 3 містить відомості про те, що Протоколом №1 від 24.04.2024, комісією встановлено порушення лікарем-стоматологом-терапевтом Світланою ШВЕЦЬ порядку заповнення (оформлення) медичної документації, а саме, "форми первинної облікової документації №043/о та форми первинної облікової документації №003-6/о, що затверджені Наказом МОЗ України №110 від 14.02.2012." Тобто, чітко вказано, яка саме медична документація велася з порушеннями.
Пунктом 2 Наказу роботодавця №84 від 30.04.2024 «Про розгляд та затвердження результату роботи комісії та вжиття заходів», передбачено ознайомити Позивача з Протоколом №1 від 24.04.2024.
Підтвердженням такого ознайомлення є Акт №1 від 30.04.2024. Ставити особистий підпис на Протоколі №1 від 24.04.2024 перевірки Позивач відмовилась, що також підтверджує вказаний Акт №1. Абзац №1 Наказу №85 від 17.05.2024 про оголошення догани Світлані ШВЕЦЬ, містить відомості про особисту участь Світлани ШВЕЦЬ під час проведення комісійної перевірки роботодавцем «24.04.2024 за участі лікаря-стоматологатерапевта Світлани ШВЕЦЬ проведено комісійну перевірку порядку ведення та заповнення вказаним лікарем медичної документації». Відомості, що перевірка 24.04.2024 проводилась за участі Позивача, також зафіксовано в самому Протоколі №1 комісійної перевірки, який містить підписи голови та членів комісії, 4 (чотирьох) осіб.
Тобто, Позивач була обізнана з результатами роботи комісії та безпосередньо з порушеннями, які були виявлені комісією та викладені в Протоколі №1 від 24.04.2024.
Окрім того, позивачем , на вимогу ТОВ «Медико-санітарна частина «Нафтохімік» не було надано письмові пояснення з приводу вказаних обставин.
Відтак , відповідач вважає , що підстави для завдолення позову були відсутні , у зв`язку із чим просить скасувати рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 11 жовтня 2024 року, та постановити нове про відмову в задовленні позову.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Медико-санітарна частина «Нафтохімік» на посаді лікаря - стоматолога - терапевта.
18.04.2024 завідувач стоматологічного відділення ТОВ «МСЧ «Нафтохімік» Мокієнко В.Г. подав заступнику директора - головному лікарю ОСОБА_2 службову записку, у якій зазначено, що на виконання п.2.6 посадової інструкції завідувача стоматологічного відділення від 07.07.2023, у період з 15.04.2024 по 16.04.2024, ним проведено контроль належного та своєчасного ведення медичної документації в стоматологічному відділенні. За результатами контролю, виявлено порушення ведення медичної документації лікарем стоматологом-терапевтом ОСОБА_1 в частині заповнення форми первинної облікової документації №043/о «Медична карта стоматологічного хворого». Просив вжити заходів щодо комісійної перевірки ведення медичної документації в стоматологічному відділенні з метою перевірки належного ведення медичної документації лікарем стоматологом-терапевтом ОСОБА_1 ..
Наказом №75 від 18.04.2024 ТОВ «МСЧ «Нафтохімік» створено комісію для службової перевірки документації в стоматологічному відділенні.
За результатами проведення комісійної перевірки порядку ведення та заповнення медичної документації в стоматологічному відділенні оформлено протокол № 1 від 24.04.2024. За висновками комісії встановлено порушення лікарем-стоматологом-терапевтом ОСОБА_1 порядку заповнення (оформлення) медичної документації, а саме, форми первинної облікової документації №003-6/о та форми первинної облікової документації №043/о.
Наказом № 84 від 30.04.2024 ТОВ «МСЧ «Нафтохімік» затверджено результати роботи комісії з перевірки медичної документації в стоматологічному відділенні, викладені в протоколі № 1 від 24.04.2024.
17.05.2024 наказом ТОВ «Медико-санітарна частина «Нафтохімік» № 85 «Про оголошення догани ОСОБА_1 » оголошено догану ОСОБА_1 лікарю-стоматологу-терапевту стоматологічного відділення за порушенні п.2.11 розділу 2 "Завдання та Обов`язки" посадової інструкції лікаря-стоматолога-терапевта, затвердженої 07.07.2023.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Наведеним вимогам оскаржуване рішення відповідає.
Так, предметом спору у даній справі є наказ ТОВ «МСЧ «Нафтохімік» №85 від 17.05.2024 «Про оголошення догани Світлані Швець» 
Обраний позивачем спосіб захисту свого цивільного права не суперечить положенням ст. 16 ЦК України.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Згідно зі статтею 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.
Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 149 КЗпП України.
Так, відповідно до частин першої, другої статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, при цьому, за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган в силу частини третьої статті 149 КЗпП України повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Тобто до порядку застосування дисциплінарного стягнення встановлені такі обов`язкові вимоги: виявлення дисциплінарного проступку; отримання від порушника письмового пояснення; додержання строків накладення дисциплінарного стягнення - один місяць із дня виявлення дисциплінарного проступку і шість місяців із дня його вчинення працівником; видання власником наказу чи розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення; доведення наказу (розпорядження) під розписку до відома працівника.
При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що за змістом оскаржуваного наказу на позивача накладено дисциплінарне стягнення за порушення порядку заповнення (оформлення) медичної документації, проте оскаржуваний наказ не містить посилання на те, яка саме медична документація та відносно якого пацієнта велася ОСОБА_1 неправильно та з порушеннями, не вказано, які саме недоліки допущені в оформленні медичної документації та в чому саме полягає порушення ведення медичної документації, коли мало місце порушення, відсутні чіткі підстави накладення дисциплінарного стягнення, що не відповідає принципу правової визначеності.
Вказані висновки колегія суддів вважає обгрунтованими та такими що відповідають нормам чинного законодавства з урахуванням доказів у справі.
Встановлено, що Наказом №85 від 17.05.2024 , ОСОБА_1 лікарю-стоматологу-терапевту , оголошено догану за порушення трудової дисципліни у зв`язку з порушенням лікарем-стоматологом-терапевтом ОСОБА_1 порядку заповнення (оформлення) медичної документації , а саме , форми первинної облікової документації №043/о та форми первинної облікової документації №003-6/о , що затверджені Наказом МОЗ України №110 від 14.02.2012 , тобто порушення п.2.11 розділу 2 «Завдання та обов`язки» Посадової інструкції лікаря-стоматолога-терапевта , затвердженої 07.07.2023 , а саме «забезпечувати своєчасне і якісне оформлення медичної документації відповідно до встановлених правил».
Як вбачається із оскаржуваного Наказу, підставою для його постановлення було зазначено ст. 147-149 КЗпП України та посадову інструкцію.
На переконання колегії суддів, наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення не відповідає вимогам трудового законодавства, зокрема у ньому не зазначено, в чому конкретно полягає порушення позивачем трудових обов`язків.
Посилання на посадову інструкцію , а саме п.2.11 та Наказ МОЗ України №110 від 14.02.2012 , як підставу для накладення на позивача дисциплінарного стягнення , без зазначення конкретних випадків порушення позивачем трудових обов`язків, не є підставою для задовлення апеляційної скарги , та підтвердження законності оскаржуваного наказу.
У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників.
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду зазначеною у постановах від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17, 27 квітня 2023 року у справі № 369/3071/19.
Проте, із оскаржуваного наказу вбачається відсутність у ньому вказівки в чому полягає порушення трудової дисципліни та вказівка на фактичні обставини, що слугували підставою для його винесення, тобто не вказано які саме недоліки щодо конкретних пацієнтів містить відповідна медична документація та коли відповідні порушення в кожному конкретному випадку були допущені ОСОБА_1 . 
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини перша, друга статті 89 ЦПК України).
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем не доведено належними доказами відповідності наказу нормам чинного законодавства, правильно визнав оскаржуваний позивачем наказ незаконним та скасував його, оскільки ним порушено право позивача на працю.
Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. 
Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Медико-санітарна частина «Нафтохімік» – залишити без задоволення.
Рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 11 жовтня 2024 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов