Справа № 158/726/25  Провадження №33/802/409/25 	Головуючий у 1 інстанції:Костюкевич О.К. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Гнатіва Т.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 червня 2025 року щодо нього,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та на підставі статті 36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн., 60 коп.
ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 10 березня 2025 року о 02 год. 36 хв. на автодорозі Т0312 між с. Омельно та с. Журавичі, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей). В установленому законом порядку від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.п.2.5 ПДР.
Крім цього, ОСОБА_1 рухаючись по автодорозі Т0312 між с. Омельно та с. Журавичі, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та з`їхав з дороги і перекинув автомобіль. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 12.1 ПДР.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді необґрунтованою. Вказує на те, що той факт, що він через досить тривалий час після доставлення у медичний заклад відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння не може слугувати безперечним доказом його винуватості так як після поступлення до лікувального закладу в його брали усі аналізи крові, в тому числі і напевно на стан сп`яніння. Крім того, після ДТП він був у тяжкому стані і боявся зайвий раз травмувати свій організм. Посилається на те, йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння більше ніж через дві години з моменту виявлення підстав для його проведення. Просить постанову судді скасувати, закрити та закрити провадження щодо нього, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували подану апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Положеннями ст.280 КупАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.
Згідно з диспозицією ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони.
Положення пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, регламентують, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 572692 від 10 березня 2025 року, який складений поліцейським відносно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння останнього: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів, а також відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі (т. а.с.3), протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 572693 від 10 березня 2025 року, який складений поліцейським відносно водія ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП (т.2 а.с.3), схемою ДТП (т.2 а.с.5), відеозаписами з бодікамер працівника поліції (т.1 а.с.13), а також іншими матеріалами справи.
Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вони є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах доказами.
Про долучення до матеріалів справи відеозапису вказано у протоколах про адміністративні правопорушення.
Як вбачається з відеозапису з бодікамер, працівники поліції прибули на місце ДТП, в кареті швидкої допомоги знаходились особи, які були в транспортному засобі, в тому числі ОСОБА_1 , у зв`язку із отриманням тілесних ушкоджень вказаних осіб повезли в медичний заклад. Після надання медичної допомоги, поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу на місці, або в медичному закладі, однак ОСОБА_2 від проходження огляду відмовився. Після чого поліцейський роз`яснив ОСОБА_2 наслідки такої відмови, та відповідальність за такі дії у вигляді штрафу, в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами (т.1 а.с.13).
Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейський запропонував пройти огляд після двох годин з моменту встановлення підстав для проведення такого огляду є безпідставними, оскільки як убачається із матеріалів справи та відеозапису, поліцейський звернувся із вимогою пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння після надання ОСОБА_1 медичної допомоги, так як останній потребував такої допомоги після ДТП.
Тому в даному випадку апеляційний суд не вбачає порушень вимог ч.4 ст.266 КУпАП.
Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Отже, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів.
Будучи допитаними під час розгляду справи місцевим судом свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду показали, що 10 березня 2025 року під час патрулювання в нічну пору доби, отримали повідомлення про ДТП на дорозі між селами Омельно та Журавичі. По прибутті на місце події побачили автомобіль, що лежав на даху. Виявили трьох хлопців, які усі перебували в стані алкогольного сп`яніння. На місце події також прибула швидка медична допомога. Хлопців госпіталізували в лікарню, одного з яких забрали в реанімаційне відділення. Спочатку складали схему ДТП, проводили заміри. Згодом поїхали в Луцьку обласну лікарню, де з потерпілими працювала слідчо-оперативна група, щодо встановлення всіх обставин події та вирішувалось питання про притягнення водія до кримінальної відповідальності. Було встановлено, що автомобілем керував ОСОБА_1 , який свою вину визнав, однак в установленому законом порядку від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння відмовився. У зв`язку із цим, відносно ОСОБА_1 був складений протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ст. 124 КУпАП. З ОСОБА_1 вони спілкувався в як в медичному закладі після ДТП, так і на місці події. В останнього вбачалися явні ознаки алкогольного сп`яніння. Крім цього, ОСОБА_1 пояснив, що причиною ДТП була технічна несправність автомобіля, тому їх занесло ліворуч, авто перекинулось. Про гасіння пожежі ОСОБА_1 в той момент нічого не повідомляв. Крім цього, щодо будь-якої пожежі на території Ківерцівського лісництва нічого не відомо. 
Надані відеозаписи, а також пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відображають подію адміністративних правопорушень та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано взяті до уваги місцевим судом.
Протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали по документуванню адміністративних правопорушень складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року.
Зі змісту оскаржуваної постанови судді вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку, а доводи викладені в апеляційній скарзі щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, які ставляться йому в провину, зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і не спростовують наведених вище висновків місцевого суду.
Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.
При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував щодо ОСОБА_1 адміністративне стягнення на підставі ст.36 КУпАП за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Підстав для скасування судового рішення та закриття провадження в даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 червня 2025 року щодо нього – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов