ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/31024/24	
                                                                                          Суддя І інстанції – Ремез К.І.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Іванова С.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа: Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -  

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.10.2024 № 046150015699 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 в подвійному розмірі до страхового стажу період роботи в інфекційному закладі з 17.08.1992 по 22.09.1994;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання з 15.11.1994 по 14.06.1995 в Криворізькому металургійному комбінаті «Криворіжсталь» в Управлінні персоналу на виробничій дільниці учнем машиніста крана металургійного виробництва;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 23.10.2024.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.10.2024 №046150015699 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржник посилається на помилковість висновків суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Вказує на правомірність рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах. Зазначає, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку, як особі, що відпрацювала на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальний частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України – не менше 25 років і позивач вводить суд в оману стверджуючи, що працюючи за посадою машиніст крану вона має право на призначення пенсії незалежно від віку.
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.10.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась до  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яким прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 №046150015699 від 30.10.2024, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через ненадання уточнюючих пільгових довідок.
Згідно висновку, відсутнє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до  п.2 ч.2  ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  в зв`язку з недосягненням пенсійного віку.
Не погоджуючись із відмовою в призначенні пенсії, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Задовольняючи часткового позовні вимоги, суд першої інстанції з`ясувавши, що з оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком неможливо встановити які саме періоди не зараховані позивачу при розгляді заяви, зробив висновок про його необґрунтованість, як наслідок, про необхідність скасування цього рішення.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи те, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржується, то в силу положень частини 1 статті 308 КАС України, в цій частині апеляційним судом не переглядається.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Далі – Закон №1058-ІV).
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
У відповідності до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
Відповідно до частини першої статті 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-ІV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Аналогічні положення містить ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
При цьому, суд звертає увагу, що право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону №1058-IV пенсію незалежно від віку мають працівники за Списком робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. №202, за умови їх безпосередньо зайнятості повний робочий день на підземних роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень) – якщо вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
В свою чергу, згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач у спірні періоди працювала (мовою оригіналу):
-           17.08.1992 – Тубдиспансер №4, прийнята санитаркой процедурного кабинета;
-           22.09.1994 – уволена по ст.28 КЗоТ Украины по собственному желанию;
-           15.11.1994 – Криворожский металлургический комбинал «Криворожсталь», принята в Управление персонала производственный участок учеником машениста крана металлургического производства;
-           15.06.1995 – переведена в сортопрокатный цех №2 машинстом крана металургического производства 3 разр.;
-           01.04.1999 - переведена в сортопрокатный цех №2 машинстом крана металургического производства (СГП) 3 разр.;
-           16.01.2003 – присвоен 4 разряд машиниста крана металлургического  производства (СГП) в сортопрокатном цехе №2;
-           01.05.2015 – за счет численности поучастка «Краны» участка «Мелкосортный стан 250-5» СПЦ создан подучасток «Мелкосортный стан  250-5» (Посадка метала, краны СГП) участок «Производство» этого структурного подразделения;
-           01.09.2016 – профессия «машиніст крана металлургического производства (СГП) подучасток «Мелкосортный стан  250-5»  участка «Производство» СПЦ №2 подчинена поду частку «Краны» участка «Производство» этого структурного подразделения.
В свою чергу, професія машиніст крану металургійного виробництва, яку займала позивач відповідно до записів трудової книжки, передбачена ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та за умови зайнятості не менше 20 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку. 
При цьому, згідно довідки Форми ОК-5, період роботи позивача на посаді учня горнового з 2001 року по червень 2024 року включно обліковується за кодом підстави для обліку спецстажу ЗПЗ013Б1.
Відповідно до п. 1 Додатку 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №454 (далі - Порядок №454):
- під кодом ЗПЗ013Б1 обліковується спеціальний стаж працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці,  - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи – жінкам.
За таких обставин, зважаючи на те, що записами трудової книжки та довідкою Форми ОК-5 підтверджується пільгових характер роботи позивача з 2001 року по червень 2024 року включно, а також враховуючи незмінність умов праці позивача за оскаржуваний позивачем період з 15.11.1994 року по 28.02.2022 року, то колегія суддів робить висновок, що пільговість періоду роботи позивача з  15.11.1994 року по 28.02.2022 року є належним чином підтвердженою.
Разом з тим, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1  про призначення пенсії відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняло рішення від 30.10.2024 №046150015699 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Натомість, оскаржуване рішення від 30.10.2024 №046150015699 не містить жодних посилань на причини незарахування періодів роботи позивача на посадах учня машиніста крана металургійного виробництва, машиніста крана металургійного виробництва а також санітаркою у Тубдиспансері №4 до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку на підставі ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідач в обґрунтування свого рішення зазначив про те, що відсутні первинні документи та уточнюючи пільгові довідки, не зазначивши, при цьому яких документів не надав позивач, та які передбачені законом для вирішення питання щодо призначення пільгової пенсії, не надавши, при цьому оцінки тим документам, що були подані позивачем разом із заявою про призначення пенсії. Не зазначення відповідачем яких саме документів не вистачає та не проведення аналізу наданих позивачем документів свідчить про формальний підхід відповідача з розгляду заяви позивача від 23.10.2024 року, що свідчить про необґрунтованість рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.10.2024 №046150015699, як наслідок таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Водночас, згідно із ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Тобто пенсійний орган, у випадку виявлення відсутності необхідних для призначення пенсії документів, має право звернутись до підприємств, організацій і окремих осіб, на яких працювала особа, що звернулась із заявою про призначення пенсії, із запитом про витребування відповідних документів, необхідних для визначення права на пенсію.
Тобто, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області маючи цілу низку повноважень, жодних дій спрямованих на дотримання конституційного права позивача на пенсію не вчинило, поклавши весь тягар відповідальності на останнього.
За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.10.2024 №046150015699 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
В повному обсязі постанова складена 19 серпня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов