Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/487/25       Головуючий у суді І-ї інстанції Петренко С. Ю. 
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2025 року. м. Кропивницький
        головуючого судді Олексієнко І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гулого А.В. на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 липня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця
визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік 
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 липня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 11.12.2024 о 19 год. 35 хв.,  в м. Олександрії, Шосе Новопразьке, 134 км, керував автомобілем Volkswagen Passat, н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, нестійка хода та млява мова). Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, відповідно до встановленого законодавством порядку проводився із застосуванням спеціального технічного засобу, з яким водій згоден, чим порушив п.2.9а ПДР України. Від керування відсторонений. Рішення суду мотивовано тим, що  вина ОСОБА_1  у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 194276 від 11.12.2024, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат 0,60 проміле, відеозаписами на DVD-R диску з відео файлами.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 – адвокат Гулий А.В. просить скасувати постанову суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що працівники поліції незаконно зупинили транспортний засіб  ОСОБА_1  та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», попередньо не назвавши ніяких ознак алкогольного сп`яніння, тож підстав як для зупинки та проведення огляду на стан сп`яніння не було. Продивившись далі надані відеозаписи, можна зазначити, що ознаки лише одноразово згадані о 20:19:19, а саме зачитані під час ознайомлення. Крім того, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено 4 відеозвукових файли, які знаходяться на диску. Перший ведеться з відеореєстратора, що не був прописаний у протоколі в графі «Технічний засіб відеозапису», тому запис, який зроблено зазначеним технічним засобам не може вважатись доказом. Також даний запис не є безперервним та постійно переривається, а тому його не можна вважати належним та допустимим доказом. Крім того, працівником поліції було оголошено водію, що огляд на стан сп`яніння було проведено за допомогою «...Ейдж 0237...», хоча в протоколі в графі «Опис установлених даних» прописано, що «...Огляд на стан сп`яніння проводився на місці події зі згоди водія на спеціальний технічний прилад Драгер АRCE-0237...». Також суд не звернув увагу на те, що за протоколом про адміністративне правопорушення місцем події є Новопразьке (Кіровоградське) шосе, 134 км., а на відеозвукових файлах було названо декілька раз місцем скоєння правопорушення - Новопразьке (Кіровоградське) шосе, 123. Судом першої інстанції також не взято до уваги те, що згідно з Довідкою № 1363 від 11.03.2025 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 08.01.2025 року по теперішній час. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не доводять наявності у діях ОСОБА_1 суб`єктивної та об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

29.07.2025 від захисника  ОСОБА_1  – адвоката Гулого А.В. надійшло клопотання про розгляд справи без участі ОСОБА_1  та його захисника, тому апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду адміністративної справи за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, що не суперечить вимогам ст. 294 КУпАП.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційних вимог, апеляційний суд виходить з того, що відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Положення п.12. Розділу ІІ Інструкції визначають, що у  разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані по справі докази, апеляційний суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП районний суд об`єктивно з`ясував всі обставини даної справи і, врахувавши досліджені по справі докази, правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги   п. 2.9а  Правил дорожнього руху України і його вина повністю підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серіїЕПР1 № 194276 від 11.12.2024, у якому належно викладено встановлені судом обставини правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підтверджує тестування ОСОБА_1 проведеного 11.12.2024, з результатом проба позитивна 0,60 ‰, з яким ОСОБА_1 згоден; роздрукованим чеком Drager Alcotest 6810, відповідно до якого результат тестування ОСОБА_1 склав 0,60 ‰; актом огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозаписами з відеореєстратратора службового автомобіля та нагрудного реєстратора поліцейського, що містяться на DVD-диску.
Зазначені вище докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерія «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційним судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП (в редакції Закону від 16.02.2021 № 1231-IX, який набрав законної сили 17.03.2021 року) та відповідно до вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".
Більш того, будь-яких заперечень щодо відомостей, які були зазначені в протоколі працівником поліції, або результату проведеного огляду, ОСОБА_1 в протоколі не зазначив, оскільки відмовився від надання окремих пояснень з приводу вказаних обставин, огляд проводився за добровільною згодою останнього, за результатами огляду складено відповідний акт та роздрукований на папері його показники, які долучені до матеріалів справи.
При цьому, враховуючи те, що згідно відео з бодікамери поліцейських ОСОБА_1 не заперечував результати огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, тому правових підстав для проведення огляду в закладі охорони здоров`я не було.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до діючого закону, водій самостійно вирішує чи погоджується він з результатом, який отримано при проведенні огляду або не погоджується з отриманим результатом.
Разом з тим, ОСОБА_1 не внесено жодних зауважень до протоколу щодо результатів огляду, згідно відео з бодікамер поліцейських, де він погодився з таким результатом.
Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відеореєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Отже, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає жодних даних щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, апелянтом не наведено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис не є безперервним, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому, зокрема, відображено факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також складання адміністративних матеріалів у визначено законом порядку, що є достатнім для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Не заслуговують на увагу доводи апелянта про відсутність причин зупинки, оскільки причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.
Окрім того, неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від відповідальності за порушення вимог п. 2.9а ПДР України.
Аргументи апеляційної скарги стосовно того, що працівником поліції оголошено водію, що огляд на стан сп`яніння буде проведено за допомогою «...Ейдж 0237...», хоча в протоколі в графі «Опис установлених даних» прописано, що «...Огляд на стан сп`яніння проводився на місці події зі згоди водія на спеціальний технічний прилад Драгер АRCE-0237...» та суд не звернув увагу на те, що за протоколом про адміністративне правопорушення місцем події є Новопразьке (Кіровоградське) шосе, 134 км., а на відеозвукових файлах було названо декілька раз місцем скоєння правопорушення - Новопразьке (Кіровоградське) шосе, 123 не спростовують висновків місцевого суду про доведеність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та роздруківки чеку вбачається, що огляд на стан сп`яніння проводився на місці події за допомогою технічного приладу драгер АRCE-0237 в м. Олександрія, Новопразьке (Кіровоградське) шосе, 134 км, що є доказами у справі.
Таким чином, апеляційні доводи сторони захисту щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд оцінює як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_1  перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 08.01.2025 року по теперішній час, заслуговують на увагу апеляційного суду, проте в даному випадку не можуть бути безумовною підставою для скасування рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 11.12.2024 реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Апеляційний суд вважає, що при визначенні виду і розміру стягнення, суд у повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та накладено стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з дотриманням вимог ст. 38 КУпАП.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді районного суду щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт - відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:        
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1  – адвоката Гулого А.В.залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 липня 2025 року щодо ОСОБА_1   - без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя: