ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 червня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/43/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року (суддя Юрков Е.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення та моральної шкоди,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати пункт 5 параграфу 2 наказу Директора департаменту кадрової політики Міністерства оборони України (по особовому складу) від 29 листопада 2019 року № 338;
- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.12.2019 року № 16;
- призначити майора ОСОБА_1 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 Військово-медичного клінічного центру Східного регіону на посаду заступника начальника центру з матеріально-технічного забезпечення;
- стягнути з військової частина НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 різницю матеріального і грошового забезпечення за час виконання військового обов`язку на нижче оплачуваній посаді, які були недоотримані внаслідок незаконного переміщення;
- стягнути з військової частина НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі на 100000,00 (сто тисяч гривень 00 коп.).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року позовні вимоги задоволені частково, а саме суд: 
Визнав протиправним та скасував пункт 5 параграфу 2 наказу т.в.о. Директора департаменту кадрової політики Міністерства оборони України (по особовому складу) від 29 листопада 2019 року № 338.
Визнав протиправним та скасував пункт 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.12.2019 року № 16.
Поновив майора ОСОБА_1 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 Військово-медичного клінічного центру Східного регіону на посаду помічником начальника центру з матеріально-технічного забезпечення.
Стягнув з військової частина НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 різницю матеріального і грошового забезпечення за час виконання військового обов`язку на нижче оплачуваній посаді, які були недоотримані внаслідок незаконного переміщення з 13.12.2019 року по 05.12.2024 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.
Міністерство оборони України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду ґрунтується виключно на відсутності у матеріалах справи спільної директиви МО України та ГШ ЗС України від 03.07.2029 №Д-322/1/4дск.
Представник Міноборони повідомляв суд про неможливість надання витребуваних документів з огляду на їх відсутність у Міноборони та повідомлено, що дане питання належить до компетенції Генерального штабу Збройних Сил України. Матеріали справи не містять доказів, що судом було вжито заходів на витребування вказаних доказів у Генерального штабу Збройних Сил України. У матеріалах справи присутні заяви по суті справи, пояснення сторін та інші письмові докази.
Позивачем визнається, що на виконання спільної Директиви Міноборони України та Генерального штабу ЗС України від 13.09.2019 №332/1/7 у військовій частині НОМЕР_1 проводилися організаційні заходи.
Суд мав оцінити правовідносини з огляду на те що пункт 5 параграфу 2 наказу Директора департаменту кадрової політики Міністерства оборони України (по особовому складу) від 29 листопада 2019 року № 338 видано відповідно до п. 82 Положення № 1153/2008 у зв`язку з проведенням у військовій частині НОМЕР_1 організаційних заходів.
Згідно письмового доказу - аркуш бесіди від 26.11.2019 (доданий до заперечень військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2020 № 555) з позивачем було проведено бесіду у зв`язку з проведенням у військовій частині НОМЕР_1 організаційних заходів та запропоновано інші посади, від якої він відмовився, відповідно посадовими особами військової частини НОМЕР_1 були оформлені документи щодо призначення позивача на посаду -помічника начальника госпіталю з мтз НОМЕР_2 військового госпіталю, пшк - «капітан».
Військова частина НОМЕР_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.
В обґрунтування скарги зазначено, що підставою для видання пункту 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.12.2019 року № 16, щодо виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та вибуттю майора ОСОБА_1 на посаду - помічника начальника госпіталю з матеріально технічного-забезпечення НОМЕР_2 військового госпіталю (на 100 ліжок) Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (725 ліжок )  є наказ Директора департаменту кадрової політики Міністерства оборони України (по особовому складу) від 29.11.2019 №388.
Призначенню позивача та виданню наказу Директора департаменту кадрової політики Міністерства оборони України (по особовому складу) від 29.11.2019 №338 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.12.2019 № 16 передувало прийняття та введення в дію Спільної Директиви МО України та ГШ ЗС України від 03.07.2019 № 332/1/4 Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України (зі змінами від 13.09.2019 №332/1/7), щодо переформування НОМЕР_3 військового госпіталю (військової частини НОМЕР_1 ) в ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі яких видавалися накази.
Зазначено, що судом не правильно встановлено що підставою для винесення т.в.о. Директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України наказу від 29.11.2019 № 338, була спільна директива МО України та ГШ ЗС України від 03.07.2029 №Д-322/1/4дск, та як наслідок і наказу військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.12.2019 № 16.
Наказ Директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України від 29.11.2019 № 338 видавався на підставі пункту 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року N 1153/2008.
Тобто, спочатку були здійсненні відповідні організаційні заходи, які були підставою для застосування пункту 82 Положення.
Позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.12.2019 № 16, щодо призначення майора ОСОБА_1 на посаду - помічника начальника госпіталю з матеріально технічного-забезпечення НОМЕР_2 військового госпіталю (на 100 ліжок) Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (725 ліжок ) - є безпідставними, оскільки командир військової частини НОМЕР_1 не є уповноваженою особою для призначення (переведення в іншу частину) військовослужбовців. Повноваженнями на призначення в даному випадку (переведення в іншу частину) наділений Директор Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України.
Зазначено, що з питанням витребування доказів - належним чином завірені копії спільної Директиви МО України та ГШ ЗС України від 03.07.2019 №332/1/4 та спільної Директиви МО України та ГШ ЗС України від 13.09.2019 №332/1/7, щодо переформування НОМЕР_3 військового госпіталю (військової частини НОМЕР_1 ) в ІНФОРМАЦІЯ_1 , потрібно звертатись до Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України. Військовою частиною НОМЕР_1 було направлено листа до управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України.
Позивач проходив службу на посаді помічника начальника госпіталю з матеріально технічного-забезпечення НОМЕР_2 військового госпіталю (на 100 ліжок) Військово- медичного клінічного центру Південного регіону ШПК «майор», наказом Директора департаменту кадрової політики Міністерства Оборони України № 338 від 29.11.2019 року призначений на нижчу посаду у зв`язку із проведенням організаційних заходів відповідно до пункту 82 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла таких висновків.
З червня 1999 року ОСОБА_1 проходив військову службу на різних посадах в Збройних Силах України.
Так, з 16.01.2012 по 28.12.2016 позивач проходив військову служу на посаді помічник з матеріально-технічного забезпечення - начальника відділення матеріально-технічного НОМЕР_3 військового госпіталю (на 400 ліжок) Військово-медичного клінічного Південного (на 675 ліжок).
18.09.2016 начальником НОМЕР_3 військового госпіталю (на 400 ліжок) Військового-медичного клінічного центру Південного регіону (на 675 ліжок) (командиром військової частини НОМЕР_1 ) складена (видана та затверджена) на ОСОБА_1 службова характеристика з висновком про доцільність призначення ОСОБА_1 на нижчу вакантну посаду помічника начальника госпіталю з матеріально-технічного забезпечення НОМЕР_2 військового госпіталю (на 100 ліжок) Військового-медичного клінічного центру Південного регіону (на 675 ліжок).
19.09.2016 начальником НОМЕР_3 військового госпіталю (на 400 ліжок) Військового-медичного клінічного центру Південного регіону (на 675 ліжок) (командиром військової частини НОМЕР_1 ) полковником медичної служби ОСОБА_2 подано подання про призначення позивача на нижчу вакантну посаду помічника начальника госпіталю з матеріально-технічного забезпечення - начальника відділення матеріально-технічного забезпечення НОМЕР_2 військового госпіталю (на 100 ліжок) Військового-медичного клінічного центру Південного регіону (на 675 ліжок), ШПК - «капітан», ВОС 2301003, штат №27/283-51, посадовий оклад 850,0 - 970,0 грн.
Пунктом 3 наказу першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 08.11.2016 №203 відповідно до пункту 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України ОСОБА_1 звільнено від займаної посади помічника начальника госпіталю з матеріально-технічного забезпечення - начальника відділення матеріально-технічного забезпечення НОМЕР_3 військового госпіталю (на 400 ліжок) Військового-медичного клінічного центру Південного регіону (на 675 ліжок) та призначено на нижчу посаду помічника начальника госпіталю з матеріально-технічного забезпечення - начальника відділення матеріально-технічного забезпечення НОМЕР_2 військового госпіталю (на 100 ліжок) Військового-медичного клінічного центру Південного регіону (на 675 ліжок) з ШПК «майор» на ШПК «капітан».
На підставі наказу №203 від 08.11.2016, командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №296 від 08.12.2016, яким майора ОСОБА_1 , помічника начальника госпіталю з матеріально-технічного забезпечення - начальника відділення матеріально-технічного забезпечення НОМЕР_3 військового госпіталю (на 400 ліжок) Військового-медичного клінічного центру Південного регіону (на 675 ліжок), призначеного наказом першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 08.11.2016 №203 на посаду помічника начальника госпіталю з матеріально-технічного забезпечення начальника відділення матеріально-технічного забезпечення НОМЕР_2 військового госпіталю (на 100 ліжок) Військового-медичного клінічного центру Південного регіону (на 675 ліжок) цього самого центру, ВОС 2301003, вважати таким, що справи та посаду помічника начальника госпіталю з матеріально-технічного забезпечення - начальника відділення матеріально-технічного забезпечення здав 08.12.2016 та з 29.12.2016, з урахуванням щорічної чергової відпустки за 2016 рік на 20 календарних діб з 09.12.2016 по 28.12.2016, виключено із списків особового складу частини та усіх видів забезпечення та вважати таким, що вибув до нового місця служби смт. Черкаське.
Позивач оскаржив вищезазначені накази до суду. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року у справі 160/7726/18, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 3 наказу першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 08 листопада 2016 року № 203. Визнано протиправним та скасовано пункт 1.1 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 08.12.2016 року № 296. Поновлено майора ОСОБА_1 на військовій службі у НОМЕР_3 військовому госпіталі (на 400 ліжок) Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (на 675 ліжок) (військова частина НОМЕР_1 ) на посаді помічника начальника госпіталю з матеріально-технічного забезпечення - начальника відділення матеріально-технічного забезпечення з ШПК «майор» з 29 грудня 2016 року. Стягнуто з НОМЕР_3 військового госпіталю (на 400 ліжок) Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (на 675 ліжок) (Військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 різницю грошового забезпечення за час виконання військового обов`язку на нижче оплачуваній посаді, яка була недоотримана внаслідок незаконного переміщення, за період з 29 грудня 2016 року по 24 січня 2019 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 25 травня 2023 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05.09.2019 у справі №160/7726/18 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції - Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду 29 січня 2024 року позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військово-медичного клінічного центру Східного регіону (на 400 ліжок) (місто Дніпро) про визнання протиправними та скасування наказів, поновленні на посаді, стягнення коштів та моральної шкоди задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 3 наказу першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 08 листопада 2016 року № 203. Визнано протиправним та скасовано пункт 1.1. наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 08.12.2016 № 296. Поновлено майора ОСОБА_1 на військовій службі у Військовому медичному клінічному центрі Східного регіону (на 400 ліжок) (місто Дніпро) умовне найменування військова частина НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_4 на посаді помічника начальника госпіталю з матеріально-технічного забезпечення - начальника відділення матеріально-технічного забезпечення з ШПК «майор» з 29 грудня 2016 року. Стягнуто з Військового медичного клінічного центру Східного регіону (на 400 ліжок) (місто Дніпро) умовне найменування військова частина НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 різницю грошового забезпечення за час виконання військового обов`язку на нижче оплачуваній посаді, яка була недоотримана внаслідок незаконного переміщення, за період з 29 грудня 2016 року по 29 січня 2024 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду 09 травня 2024 року у справі №160/7726/18 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року в адміністративній справі № 160/7726/18 скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Отже, позивач був звільнений та призначений на нижчу посаду в порядку реалізації висновку службової характеристики від 18.09.2016.
Так, Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.11.2019 № 261 майора ОСОБА_1 , помічника начальника госпіталю з матеріально-технічного забезпечення – начальника відділення матеріально-технічного забезпечення НОМЕР_3 військового госпіталю (на 400 ліжок) військово-медичного клінічного центру Південного регіону (на 725 ліжок), ВОС-2301003 призначено на посаду з 21.11.2019.
Т.в.о. Директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України, на підставі спільної директиви МО України та ГШ ЗС України від 03.07.2019 №Д-322/1/4дск, було прийнято наказ від 29.11.2019 № 338, пунктом 5 параграфу 2 якого позивача було звільнено від займаної посади помічника начальника госпіталю з матеріально-технічного забезпечення начальника відділення матеріально-технічного забезпечення НОМЕР_3 військового госпіталю (на 400 ліжок) Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (на 725 ліжок) та призначено на нижчу посаду помічника начальника госпіталю з матеріально-технічного забезпечення НОМЕР_2 військового госпіталю (на 100 ліжок) цього самого центру. ВОС - 7001003.
Командиром військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) було прийнято наказ від 13.12.2019 № 16 пунктом 1 якого ОСОБА_1 , який тимчасово допущений до виконання посади помічника начальника центру Військово-медичного клінічного центру Східного регіону (на 400 ліжок) призначений наказом Директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України від 29.11.2019 № 338 на посаду помічника начальника госпіталю з матеріально-технічного забезпечення НОМЕР_2 військового госпіталю (на 100 ліжок) цього самого центру. ВОС - 7001003 з 13.12.2019 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення у зв`язку з вибуттям до нового місця служби військової частини НОМЕР_5 .
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Згідно частини 1 - 4, 11, 13 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.
Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Кожен громадянин України, вперше вступаючи на військову службу до Збройних Сил України, особисто складає Військову присягу на вірність Українському народу і скріплює її власноручним підписом. Іноземець або особа без громадянства, який (яка) вперше приймається на військову службу до Збройних Сил України, бере офіційне зобов`язання неухильно додержуватися  Конституції  та законів України, сумлінно виконувати обов`язки військової служби.
Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Стаття 3 цього Закону визначає, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України  «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» 6 грудня 1991 року № 1932-XII особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;
Відповідно до частин 5, 7, 11-13 статті 6 Закону № 2232-XII військові посади, передбачені штатами воєнного часу, при переведенні Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати воєнного часу підлягають заміщенню резервістами або іншими військовозобов`язаними в порядку, визначеному Генеральним штабом Збройних Сил України.
Порядок призначення на військові посади встановлюється Конституцією України, законами України, положеннями про проходження військової служби, про проходження громадянами України служби у військовому резерві.
Військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань відповідно до міжнародних договорів України можуть бути направлені для проходження військової служби на посадах у багатонаціональних органах військового управління, закордонних дипломатичних установах України та міжнародних організаціях. Такі військовослужбовці утримуються за рахунок відповідно Міністерства оборони України, інших військових формувань у межах затвердженої законом чисельності. Порядок направлення та строки перебування військовослужбовців на зазначених посадах встановлюються Міністерством оборони України та іншими військовими формуваннями.
Військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.
Військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули.
У відповідності до статті 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі – Закон № 548), військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.
Порядок проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України визначений Положенням про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі – Положення № 1153/2008)
Пунктом 1 Розділу І Положення №1153/2008 передбачено, що цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі. Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.
За п. 5, 6 Положення № 1115/2009, громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України (далі - військовослужбовці). Статус військовослужбовця підтверджується документом, що посвідчує особу. Форма та порядок його видачі встановлюються Міністерством оборони України.
Початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено  Законом України  «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до пункту 12 Положення № 1153/2008, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання підполковника (капітана 2 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Продовження дії контрактів із військовослужбовцями, які звільняються, у випадках, визначених законодавством, затвердження військовослужбовців на посади за мобілізаційним планом, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, звільнення з військової служби осіб, які проходять строкову військову службу, оформлюється письмовими наказами по стройовій частині. Також наказами по стройовій частині в особливий період оформлюється продовження військової служби та дії контракту понад встановлені строки до термінів, визначених  частиною дев`ятою  статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Порядок підготовки та видання наказів з питань проходження військової служби встановлюється Міністром оборони України.
За змістом підпункту 1 пункту 81 Положення №1153 призначення на посади здійснюється: військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової військової служби) – Міністром оборони України та посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців (далі – номенклатура посад), яка затверджується Міністром оборони України.
Підпунктом 3 пункту 82 Положення №1153 визначено, що призначення військовослужбовців на посади здійснюється: 3) на нижчі посади: у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування; за віком або сімейними обставинами - на особисте прохання; у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності - у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до  Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах та за відсутності рівнозначних посад; за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені первинні військові звання офіцерського, сержантського і старшинського складу) на нижчу на один ступінь посаду – на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад.
Відповідно до пункту 83 розділу IV Положення №1153 військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби, рівня їх професійної компетентності, особистих якостей і досягнень та відповідності характеристикам посад, визначених Міністерством оборони України. У разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка). Для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду. 
За приписами пункту 109 Положення № 1153/2008, вибуття до нового місця служби військовослужбовця здійснюється після надходження витягу з наказу відповідного командира (начальника) військової частини про призначення, в тому числі доведеного технічними засобами передачі документованої інформації. Виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини має відбутися після здавання посади, але не пізніше ніж через місяць від дня одержання військовою частиною зазначеного витягу з наказу або іншого письмового повідомлення про переміщення по службі військовослужбовця.
До зазначеного строку не включається час перебування військовослужбовця у відпустці, відрядженні, на лікуванні чи під вартою.
Підпунктом 3 пункту 94 Положення №1153 визначено, що переміщення військовослужбовців з вищих посад на нижчі здійснюється на підставах, передбачених:
абзацами другим - шостим підпункту 3 та останнім абзацом пункту 82 цього Положення, - прямими начальниками у межах наданих їм прав щодо призначення на посади;
абзацом сьомим підпункту 3 пункту 82 цього Положення, якщо до військовослужбовців було застосовано таке дисциплінарне стягнення, як попередження про неповну службову відповідність, яке не відіграло своєї виховної ролі, або пониження в посаді, - командирами (начальниками), яким надано таке право відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України  та номенклатури посад.
Відповідно до пункту 110 Положення, переміщення військовослужбовців здійснюється в разі, коли звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних посадових осіб.
Переміщення осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу за наявності обґрунтованих підстав з урахуванням висновків атестування, рекомендацій їх безпосередніх і прямих начальників на підставі клопотань командирів (начальників), які порушили питання про переміщення, здійснюється: між з`єднаннями, військовими частинами, оперативними командуваннями - наказами посадової особи, якій підпорядковані відповідні види Збройних Сил України, з`єднання, військові частини та оперативні командування; між видами Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані начальникам структурних підрозділів Генерального штабу Збройних Сил України, - наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України; між військовими частинами видів, родів військ (сил) Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані Міністерству оборони України, - наказом керівника служби персоналу Міністерства оборони України.
Форма та порядок надання клопотання визначаються Міністерством оборони України.
Переміщення осіб офіцерського складу між видами Збройних Сил України, з`єднаннями, військовими частинами та оперативними командуваннями, здійснюється наказами посадової особи, якій підпорядковані відповідні види Збройних Сил України, з`єднання, військові частини та оперативні командування, крім посад, що належать до повноважень вищої посадової особи.
Призначення на посади, що належать до номенклатури посад нижчої посадової особи, здійснюється наказами тих командирів (начальників), до номенклатури призначення яких належать посади, з яких переміщуються військовослужбовці.
Згідно пункту 112 Положення № 1153/2008, військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.
Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків: неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії; неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують; потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.
Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.
Відповідно до пункту 110 Положення №1153, під час проведення організаційно-штатних заходів, унаслідок яких передбачається скорочення посад військовослужбовців, до кадрового органу номенклатури призначення не пізніше ніж за два місяці до встановлених строків проведення таких заходів подається список військовослужбовців, які вивільняються, з пропозиціями щодо їх дальшого службового використання.
У разі неможливості призначення військовослужбовців, які вивільняються, на рівнозначні посади вони:
призначаються на нижчі посади (не більш як на один ступінь чи за їх згодою більше ніж на один ступінь);
зараховуються у розпорядження відповідного командира (начальника) згідно з  підпунктом 1  пункту 116 цього Положення;
звільняються з військової служби у встановленому порядку (у разі відсутності згоди призначення на нижчі посади більше ніж на один ступінь або відсутності згоди переміщення на посади у випадках, визначених  абзацами третім - п`ятим  пункту 112 цього Положення).
Грошове забезпечення військовослужбовців, звільнених з військової посади, до вступу до виконання обов`язків за новою військовою посадою здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 257 Положення №1153 передбачено, що атестування військовослужбовців в особливий період проводиться в порядку, визначеному Міністерством оборони України. У разі подання документів щодо подальшого службового використання, нагородження чи присвоєння чергових військових звань військовослужбовцям, які займають посади, передбачені штатами воєнного часу, на них складаються службові характеристики в порядку, визначеному Міністерством оборони України.
Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністерства оборони України від 10 квітня 2009 року №170 (далі - «Інструкція №170») визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення №1153 (пункт 1.1 Інструкції №170).
Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №170 військовослужбовці Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту призначаються на посади, передбачені штатами (штатними розписами) військових частин. Військовослужбовці, які займають посади військових капеланів, призначаються на посади і переміщуються по службі в межах посад Служби військового капеланства за погодженням з начальником Служби військового капеланства. Призначення військовослужбовців на посади керівників (керівні посади) юридичних служб Міністерства оборони України здійснюється за погодженням з керівником юридичної служби апарату Міністерства оборони України. Призначення військовослужбовців на посади і переміщення по службі здійснюються з урахуванням результатів оцінювання на підставі Резерву кандидатів для просування по службі (далі - Резерв для просування по службі), Плану переміщення на посади, подань, службових документів, визначених пунктами 1.5, 1.6 розділу I цієї Інструкції (якщо в умовах воєнного часу неможливо оформити подання), та клопотань посадових осіб, а також рішень колегіальних органів, утворених відповідно до чинного законодавства України.
Згідно з абзацом дев`ятим пункту 4.13 розділу ІV Інструкції №170 в особливий період, для доукомплектування Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту військовослужбовці за набутим досвідом служби можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю без проведення відповідної підготовки (перепідготовки). Такі військовослужбовці після їх призначення на посаду підлягають направленню на підготовку (перепідготовку) за новою спеціальністю у встановленому порядку.
Згідно з пунктом 4.9 Інструкції №170 підставами для видання наказів по особовому складу про призначення і переміщення військовослужбовців є на нижчі посади - витяг із Плану переміщення на посади або в разі здійснення незапланованого переміщення - Подання.
Номенклатури посад для призначення військовослужбовців затверджена Наказом Міністра оборони України від 18.12.2012 року №865 «Про затвердження Номенклатури посад для призначення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) і державних службовців» (зі змінами внесеними наказами Міністра оборони України від 13.05.2014 року №312, від 22.09.2014 №668, від 20.01.2015 №33, від 29.05.2017).
Згідно пункту 3, вказаної Номенклатури посад, Директор Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України має право назначати на посади в підпорядкованих Міністерству оборони України військових частинах, установах, закладах, за винятком посад, призначення на які здійснюється іншими посадовими особами.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.11.2019 № 261 майора ОСОБА_1 , помічника начальника госпіталю з матеріально-технічного забезпечення – начальника відділення матеріально-технічного забезпечення НОМЕР_3 військового госпіталю (на 400 ліжок) військово-медичного клінічного центру Південного регіону (на 725 ліжок), ВОС-2301003 призначено на посаду з 21.11.2019.
Матеріали справи свідчать, що підставою для видання пункту 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.12.2019 № 16, щодо виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та вибуттю майора ОСОБА_1 на посаду - помічника начальника госпіталю з матеріально технічного-забезпечення НОМЕР_2 військового госпіталю (на 100 ліжок) Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (725 ліжок ) - є наказ Директора департаменту кадрової політики Міністерства оборони України (по особовому складу) від 29.11.2019 №388.
Т.в.о. Директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України, на підставі спільної директиви МО України та ГШ ЗС України від 03.07.2029 №Д-322/1/4дск, було прийнято наказ від 29.11.2019 № 338.
Пунктом 5 параграфу 2 наказу від 29 листопада 2019 року № 338, позивача було звільнено від займаної посади помічника начальника госпіталю з матеріально-технічного забезпечення начальника відділення матеріально-технічного забезпечення НОМЕР_3 військового госпіталю (на 400 ліжок) Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (на 725 ліжок) та призначено на нижчу посаду помічника начальника госпіталю з матеріально-технічного забезпечення НОМЕР_2 військового госпіталю (на 100 ліжок) цього самого центру. ВОС - 7001003.
З доводів відповідачів та матеріалів справи вбачається, що пункт 5 параграфу 2 наказу від 29 листопада 2019 року № 338 видано відповідно до п. 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Сил України, затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 та на підставі спільної директиви МО України та ГШ ЗС України від 03.07.2029 №Д-322/1/4дск.
Відповідно до доводів відповідачів відсутня за штатом у військовій частині НОМЕР_1 посада помічника начальника центру з матеріально-технічного забезпечення у Військово-медичного клінічного центру Східного регіон.
З аркушу бесіди від 26.11.2019 вбачається, що з позивачем було проведено бесіду у зв`язку з проведенням у військовій частині НОМЕР_1 організаційних заходів та запропоновано наступні посади: офіцера оперативного відділу логістики управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », пшк – майор; помічника начальника госпіталю з мтз НОМЕР_2 військового госпіталю, пшк - «капітан».
Відповідачі наголошують, що позивачу було запропоновано рівнозначну посаду від якої він відмовився, відповідно посадовими особами військової частини НОМЕР_1 були оформлені документи щодо призначення позивача на посаду -помічника начальника госпіталю з мтз НОМЕР_2 військового госпіталю, пшк - «капітан».
Відповідно до Витягу з Директиви від 03.07.2019 №Д-322/1/4дск «Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2019 році», з метою удосконалення організаційно-штатних структур та складу військових частин Збройних Сил України, виконання рішень керівного складу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, запропоновано:
1. Затвердити План проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2019 році, що додається.
2.Керівникам структурних підрозділів Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, командувачам видів (родів) військ (сил), Сил логістики Збройних Сил України, командувачам військ оперативних командувань, начальникам Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України, Озброєння Збройних Сил України, Тилу Збройних Сил України, командирам (начальникам) військових частин (установ) безпосереднього підпорядкування Міністерству оборони України та Генеральному штабу Збройних Сил України:
організувати всебічне забезпечення та проведення організаційних заходів до строків, визначених Планом проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2019 році; 
відповідно до вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (зі змінами), провести заходи щодо призначення на інші посади осіб офіцерського складу, військовослужбовців сержантського, старшинського та рядового складу. Спільно з профспілковими організаціями дотримуватися вимог чинного законодавства під час виявлення працівників, посади яких підлягають скороченню; 
забезпечити надання відповідним професійним спілкам (профспілковим органам) в установлений законодавством термін (не пізніше ніж за 3 місяці) інформації щодо проведення організаційних заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки звільнення та проведення з ними консультацій про заходи щодо запобігання або пом`якшення несприятливих наслідків . звільнення працівників;
заходи щодо переведення (призначення) на інші посади працівників та вивільнення тих, які не розміщуються на посадах у зв`язку з проведенням організаційних заходів, здійснювати з додержанням вимог законодавства про працю, Законів України «Про зайнятість населення», «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», положень Галузевої угоди між Міністерством оборони України та Центральним комітетом Всеукраїнської профспілки працівників Збройних Сил України на відповідний рік;
проводити роз`яснювальну роботу серед народних депутатів України, депутатів місцевих органів влади та громадськості в частині змісту та перспектив розвитку як Збройних Сил України, так і окремих органів військового управління, військових частин, установ;
з отриманням директиви терміново (протягом трьох діб з дня отримання) відпрацювати відповідні накази (директиви) та довести витяги до підпорядкованих органів військового управління, військових частин та установ. Про виконання доповісти начальнику Генерального штабу - Головнокомандувачу Збройних Сил України (через Головне управління оборонного планування) із зазначенням номера та дати відправлених документів.
3.Забезпечення проведення організаційних заходів здійснити за рахунок фінансового ресурсу, передбаченого кошторисом Міністерства оборони України за бюджетною підпрограмою «Забезпечення заходів реформування військ та ліквідація наслідків військової діяльності» (КПКВ 2101020/8).
5.Контроль за виконанням директиви покласти на начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України.
6.Директиву розіслати згідно з розрахунком розсипки.
З оглядну на викладене, колегія суддів погоджується з позицією відповідачів, що пункт 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.12.2019 № 16 та пункт 5 параграфу 2 наказу від 29 листопада 2019 року № 338 видано відповідно до п. 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Сил України, затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 з метою реалізації  спільної директиви МО України та ГШ ЗС України від 03.07.2029 №Д-322/1/4дск, а саме у зв`язку із проведенням організаційних заходів та неможливості призначення позивача на рівнозначну посаду.
Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять та позивачем не наведено порушень з боку відповідача під час реалізації п. 82 Положення № 1153/2008.
Отже, звільнення позивача з раніше займаної посади і призначення на іншу посаду є правомірним.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.
Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).
Отже саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
Виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.
Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Колегія суддів наголошує, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Таким чином ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справа № 813/1790/18.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що враховуючи наявність у суб`єкта владних повноважень нормативно встановлених повноважень в умовах особливого періоду, перевести військовослужбовця, а позивачем не було доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваних рішень, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем спірного питання.
За таких обставин, спірні накази прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначених  Конституцією  та законами України.
Суд також враховує, що позивачем вищезазначені Директиви які і стали підставою для прийняття спірних наказів, до суду не оскаржувався та у судовому порядку не скасовувались.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
У силу вимог частини першої  статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 308,  311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року скасувати.
Прийняти нове судове рішення.
Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення та моральної шкоди.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5  статті 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров